124 TÁRSULATI ÜGYEK. 



és bathonien szintén brachiupuda és lamellibrarchiata faunával. Ezekre a 

 képződményekre a felső d )ggerkorú animonites pad következik. Ugy a liasz-, 

 mint a doggerfauna középeurópai jellegű. Erős mediterrán befolyás csak a 

 felső düggerben érezhető. A felső calLvien és az oxford márgás, néha kova- 

 savban dús mészkő fáciesben van kifejlődve. E képződmény alsó része callo- 

 vien ammoniteseket szolgáltatott (Hecticoceras 'punctatum, Lyt. Adeloides, Phyll. 

 flabellatum stb.) felső része azonban gazdag oxford crinoidea faunát. A felső 

 callovient és az oxford emeletet egymástól elválasztani nem lehet. Eelfelé ezek 

 a rétegek gumósmészkőbe mennek át, mely gazdag ammonites faunát tartal- 

 maz, túlnyomó részben az acanthicus rétegek alakjait, vannak azonban alsó 

 tithonkorú fajok is nagy számban jelen. A mélyebb juraképződményekre több 

 száz méter vastagságban fehér tömött tithonkorú mészkő települ. Ezen mészkő 

 felső része azonban már az alsó neokomba tartozik. A mészkő fáciese a 

 strambergi. 



Az erdélyi juraelőfordulások (Brassói hegység, Nagyhagymás, Eucár kör- 

 nyéke, Krassószörényi hegység, Erdélyi érchegység, Kodru hegység. Király erdő, 

 Bihar hegység) sok közös vonást mutatnak. Partközeli fáciesükből jurakorú 

 szárazulatokra következhetünk. Arra azonban, hogy ezeknek a szárazulatok- 

 nak a határait közelebbről megvonhassuk, még sok részletmunka szükséges. 



rV. 1916. április 5-ón Elnök: Szontaoh Tamás dr. 



1. ScHRÉTER Zoltán dr. : «A Bük k-h egység langyos forrásai* 

 címen tart előadást. A Bükk-hegység paleeozoikus és mezozoikus képződmények- 

 ből álló alaphegységének szegélytörései mentén több helyen felfakadnak langyos- 

 vizű kénforrások. A Bükk-hegység mészkőterületén lehulló csapadékvíz nagy 

 mélységbe szivárog le s a mélyben a fiatal vulkáni képződményeket, nevezetesen 

 riohtokat kísérő juvenilis gőzök által felhevíttetve, a meglévő nyilt hasadéko- 

 kon fölszállanak a fölszinre. A langyos hévizek a következő helyeken bukkan- 

 nak föl : 1. Egerben, hol a 31'5 C°-nyi víz az érseki fürdőt látja el vízzel. A Kács- 

 fürdői hévforrások vize 25 C°-nyi, a Lator vízfőé 16 C-nyi, a görömbölyi hév- 

 forrásé 32 C°, a diósgyőri fürdő hévvize : 22 C°, s a vár alatt fakadó forrásé 17 C° 

 hőmérsékletű. A kácsi, latorvízfői, görömbölyi és a diósgyőri forrásokban nagy 

 mennyiségben élnek a Neritina Prevostiana Partsch, továbbá a kácsi és göröm- 

 bölyi hévvizekben a Melanopsis acicularis Fér. érdekes reliktum csigafajok. 

 Helyenkint régibb thermális tevékenység nyomai is észlelhetők, így Felnémet, 

 Kacs, Kisgyőr stb. környékén az opál egyes közönségesebb féleségei mutatkoz- 

 nak, Egerben pedig a hévforrás által a pleisztocénben lerakott mésztufa ész- 

 lelhető. 



Hozzászólások: 



Papp Károly dr. megjegyzi, hogy a görömbölyi Tapolca for- 

 rásait 2 ízben is tanulmányozta, ú. m. 1906-ban és 1914-ben. 



A tapolcai fürdőtelepen a hévvizek és hidegvizek egymás közelében mintegy 

 5 holdnyi területen fakadnak. 



A hévvizek a kiöblösödő tócsa déli részén törnek fel 29—31° C hőfok kö- 

 zött váltakozó hőmérséklettel. Itt egy 200 m mély fúrás is van a jura (?) mész- 



— 11 — 



