TÁRSULATI ÜGYEK. 125 



kőbe mélyesztve, amely 29" C hőfokú vizet ad. A legmelegebb hévforrás köz- 

 vetetlenül a meredek mészkőfal észak-déli irányú hasadékából tör elő s vize a 

 fürdő mögött levő barlang szövevényes ágait is megtölti. 



A források északi csoportja 11—12 C° hideg vizet szolgáltat és itt van 

 az a 8 m mély és 4 m átmérőjű vasbeton falazatú kút, amely Miskolc városának 

 a vízvezetékét táplálja. 



Ez a kút 1913 augusztus havában rendkívül megzavarodott s heteken 

 át mocskos sárga vizet szolgáltatott Miskolc városnak. Ugyanekkor a szomszé- 

 dos melegforrások változatlan tisztaságban maradtak. A hidegvízforrások meg- 

 zavarodását kétségtelenül az 1913. évi nagy esőzések okozták. Az állami közegész- 

 ségügyi mérnöki hivatal kiküldöttei a megzavarodás okát a Bükk-hegység do- 

 lináiban keresték, s azt tervezték, hogy ezen dolinákat betonnal kitömik. Pazar 

 István miskolci vízműigazgató úrral többszörös kísérleteket végezve, felszó- 

 laló arra az eredményre jutott, hogy a forrástól fél kilométernyire levő eltűnő 

 vízfolyásban volt a zavarodás oka. Ezen száraz völgy oldalán ugyanis a Magyar 

 Altalános Kőszénbánya Részvénytársulat 5 évvel ezelőtt hatalmas kőfejtőt 

 nyitott, amelynek gorca a völgyet teljesen eltorlaszolta. A niészkőtörmelékkel 

 rengeteg mennyiségű sárga agyag került a gorcokra, s a völgybe magába. A le- 

 zúduló víztömeg felkavarta az agyagot, s a mészkő repedésein, barlangjain át 

 egyenesen a források felé zúdította. A hidegvíz-források t. f. magassága 125 m 

 körül van, a kőfejtő körül elterülő vízfolyás 166 m körül és így a tetemes esés 

 mellett a rövid 500 m úton a. csapadékvizek a kőfejtő agyagját rövidesen átvi- 

 hették a tapolcai forrásokhoz. 



Mindezekből a geológiai tanulság az, hogy a görömböly-tapolcai forrá- 

 sok kézzel foghatóan mutatják a hévforrások és a hidegforrások különböző 

 eredetét. A hévforrások vízgyűjtő területe a Bükk-hegység messze vidékein 

 van, s a mélységbe leszivárgó, itt fölmelegedő, majd ismét hévforrások gyanánt 

 feltörő vizekre a külső körülmények ki nem hatnak. Ellenben a szomszédos 

 hideg források vízgyűjtője kisebb körzetben, közelebb van, s ezeknek úgy mennyi- 

 ségét, mint minőségét a csapadékvizek tetemesen megváltoztatják. 



SzoNTAGH Tamás dr. felhívja előadó figyelmét a hévforrások elemzésére. 



2. ToBORFFY Géza dr. A földkéregben egymást keresz- 

 tező kettős hullámrendszerről tart előadást. 



Előadó röviden vázolja az eddigi elméleteket, melyek a hegységek kelet- 

 kezését igyekeznek megmagyarázni, s mint legvalószínűbbet, a föld lassú kihű- 

 lése folytán beállott összehúzódást és ráncolódást veszi alapul megfigyelései 

 indokolásánál. Szerinte nemcsak egyirányú gyűrődések vannak a hegységekben, 

 hanem ÉD-i és KNy-i irányú hullámsorok keresztezik egymást. 



Ez nem új elmélet, mert már az összes tektonikusok elfogadták; csupán 

 a kettős hullámsorok keletkezését óhajtja másként magyarázni . Előadó az ED-i 

 lefutású hullámsort tartja elsődleges keletkezésűnek, melynek a harántirányú 

 csupán az összepréselt kőzetanyagban felidézett feszültségből kiváltott függ- 

 vénye. Ebbeli felfogását a Kiskárpátok területén megfigyelt példákkal támogatja, 

 hol a rétegkomplexumok boltozatos kiképzése több esetben volt észlelhető. 



(Az előadás teljes szövege a jelen füzet 114 — 117. oldalain.) 



— 12 — 



