230 ü; BÁRÓ KOPCSA FERENC 



az egész kiétaképzó'dmény sem található már meg. Fiatalabb beszakadá- 

 sokban mindenütt ópliocén települ. 



Tektonikai szempontból ötféle területünk különválása világosan 

 kimutatható. 



Az egész mezozoós sorozat, mely a Bocche di Cattaróban levő Teodó- 

 tól Skutarin át Tiranáig húzódik, mindenütt mintegy rideg tábla a part- 

 melléki szabályosan redőzött és még képlékeny haimadkori képzó'dmény 

 fölé tolatott, miközben maga a tábla pikkelyesen repedezett és utólag még 

 lépcsó's törésekben újra feldaraboltatott. Messzebb bent a szárazföldön 

 ennek a tengerparti kréta fölé tolt képzó'dménynek megfelelő rétegsorozatot 

 a Cukalin délnyugat felé áthajló redők alakjában találjuk. Magát a képlé- 

 kenyen átformált Cukalit, amint már említettem, ismét az északalbániai 

 merev tábla födi és ez az áttolás egy vonal mentén megy végre, mely 

 Cattarótól a Tarabosig és innen szabálytalan iránnyal Eaja környékén 

 a Drin könyökéig húzódik. Pikkelyes szerkezetet ebben az áttolásban csak 

 egy helyen, Salónál észleltem, még pedig dél felé irányuló nyomással ; más- 

 különben csak lapos dőlés látható : a tábla délkeleti szélén ÉNy, délnyugati 

 szegélyén pedig ÉK irányban. 



Az északalbániai táblára a merditai erupciós terület támaszkodik. 

 Erre nézve az 1913-ban közzétett munkám bizonyítékot tartalmaz: itt pedig 

 elég legyen a Drin-könyök Rajától nyugatra mutatkozó kartogiafiai viszo- 

 nyaira utalni. 



Albániában a merditai erupciós képződmény pikkelyes szerkezetet 

 mutat és itt is a pikkelyek helyzete megközelítően párhuzamos az áttolás 

 szegélyeivel, míg a tábla közepe laposan fekszik, illetve szelíd bolthajlást 

 képez. A Mitrovicánál, Kraljevónál, Cacaknál és a Drin mellett Visegrád- 

 nál mutatkozó szerpentintömzsök a merditai szerpentinképződménj- foly- 

 tatásának tekinthetők; szerkezetükre nézve azonban nincsenek közelebbi 

 adataink. 



Most még csak a Durmitor-takaró tektonikájáról kell szólnom. 

 A Durnútor áttolását az északalbániai tábla fölé közelebbről csak Podgo- 

 ricától északkeletre vizsgálták meg, ahol már Martblli látta az áttolást 

 Idsérő jelenségeket, melyeket ő azonban nem magyarázott meg helyesen. 

 Valódi természetükre csak az én északalbániai kutatásaim vetettek Adlá- 

 gosságot. A Cem-völgy forrásterületén meglátszik : miként fekszik reá 

 a Dm-mitor-takaró az északalbániai táblára. Ennek az áttolásnak folyta- 

 tása északnyugaton van azon a vonalon, melyet már Tietze fedezett fel 

 Niksié és a Durmitor között. Ez a vonal egész Montenegrót átszeli és az 

 előtte fekvő kis flys-szigetek, melyek Podgoricától a Dugaszorosokig ter- 

 jednek, tökéletes hasonmásai ama nagyobb, flys- és rhát-szigetnek, mely 

 Podgoricától északkeletre, KuÖinál, a krétameszen fekszik. 



Hogy az áttolás vonala, mely a Cem forrásainál niuiatkozik. Selzától 



