28'2 K EADOVANOVIC SZVETOLIK 



inkább lesz szükség, mert a volt szerb királyi geológusok gyűjteményei 

 Belgrádban alig lesznek az enyészettől megmenthetők, míg másrészt a szerb 

 fölvételek leírása az előttünk ismeretlen nyelv folytán reánk nézve — ha el 

 nem pusztultak — csak korlátolt értékkel bírnak. 



A mellékelt átnézeti térképvázlatban (II. A tábla), úgy mint a metsz?- 

 (ekben (II. B tábla) a következő geológiai képleteket látjuk kimutatva : 



I. A kristályos palák I-ső csoportja (archai gneisz). 



II. a ki'istályos palák Il-ik csoportja (dr. E. szerint valószínűleg meta- 

 morf ópáleozói rétegek) íillitszerű kőzetek, 



III. paleozói palák (valószínűleg alsó karbon), 



IV. gránitoknak ésrészben vagy legnagyobbrészt szerpentines gabbró- 

 közetek masszívumai, 



V. permrétegek (verrukano) porfirokkal és porfirtufákkal, 



VI. mezozói rétegek, melyek liászból — helyenként felső doggerből — 

 (Klaus-rétegek) állanak, azután legfelső jura (Maim), alsó és a legszélső 

 északkeleti részben felső kréta, 



VII. andezitek, 



VIII. harmadkori rétegek, főleg posztmediterrán és szarmatarétegek, 

 helyenkint meoti és levantei rétegek, 



s végül a diluvialis és alluvialis hordalékok. 



A metszetek magyarázatából kifolyólag a hegység geológiai fölépí- 

 tésére a következő tények adnak felvilágosítást. 



A vidék legészakibb részében (II. B tábla 1. metszet), 

 Orsova és Síp között, úgy a keleti, valamint a nyugati oldalon egy-egy 

 nagy antiklinális van, melyeket egymástól egy nagy szinklinális választ el. 

 A keleti antiklinális magvát legnagyobbrészt krétakorbeli rétegek képezik, 

 míg a nyugati antiklinális magva a Il-ik csoportbeli kristályos palákból 

 áll. Ezen antiklinálisok szárnyain, úgymint a központi szinklinálisban I-ső 

 csoportbeli kristályos palák lépnek fel, melyek tehát a mezozói rétegek, 

 illetőleg a Il-ik csoportbeli palák fölé kerültek. A nagy Cserna— Orsova 

 irányú É — D-i irányú törés folytán a centrális szinklinális lesülyedt és 

 (részben) a tercier rétegek által kitöltetett. Hasonlóképen a keleti kristá- 

 lyos palazónát is egy törés vágja el, mely a Timok-medence harmadkori 

 területét nyugat felé határolja. 



Ezen metszettől tovább dél felé a Kazán-Podvrskán át 

 fektetett metszeten {11. B tábla 2. metszet) ezen két antiklinálist csak 

 bizonyos mértékben módosulva találjuk. A keleti antiklinálisnak egész 

 keleti oldala lesülyedt és harmadkori rétegekkel van födve, a központi 

 szinklinálist I. csoportbeli kristályos palák töltik ki, míg a nyugati anti- 

 klinálist legnagyobbrészt felső-j ura kor béli mészkövek képezik, melyek 

 hatalmas diszlokációt szenvedtek, különösen a Kazán törése által, mely 

 a Cserna-völgyi törés folytatásának tekintendő. 



