ADATOK AZ ÉSZAKKELETI SZBRBVIDEK GEOLÓGIAI HEGVSZKKKEZETÉHEZ. 233 



Aszóbanforgó vidéknek körülbelül közepén, Milánóvá c— B r z a — 

 P a 1 a n k a irányában fektetett metszetben föltűnő' a nyugati antiklinális, 

 melyet teljesen a liászrétegek képeznek (ez nem áll és erre visszatérünk), 

 melyekre mindkét oldalról I. csoportbeli kristályos palák lettek feltolva. 

 Az egész keleti antiklinális a ferdén lefutó törés folytán a mélybe sülyedt 

 és nyugaton a Porecska törés által szétszakított, a tetején erodált és késó'bb 

 harmadkori rétegekkel kitöltött milanováci antiklinálist látjuk, melyhez 

 nyugat feló'l ismét I. csoportbeli kristályos palák támaszkodnak. 



Az eddig mondottak alapján azon fontos következtetésre jutunk, 

 hogy az északkeleti szerbiai vidéken, úgymint a déli Kárpátokban, min- 

 denütt fellépnek I. csoportbeli kristályos palák a mezozói rétegek, vagy 

 pedig a II. csoportbeli kristályos palák fölött. Az I. csoportbeli kris- 

 tályos palálmak a II. csoportbeli palák és a verrucanóból és a mezozói 

 rétegekből álló autochton rétegek fölé történt, Murgoci által leírt fel- 

 tolása tehát az északkeleti szerb vidékre is kiterjed. 



A G r n j a n e— C z r n a j ka— S t u b i k irányú metszet- 

 b e n (11. tábla, 4. sz. metszet) a Plavna-vidéki antiklinális mint a Mirocs 

 antikhnáhs folytatása jelenik meg: ez legnagyobbrészt krétakorbeli kép- 

 ződményekből áll, melyeknek közepén egy gránitmag van. Itt már közel 

 vagyunk az áttolási takarónak déli végéhez; az I. csoportbeli kristályos 

 palák itt csupán az említett antiklinális nyugati oldalán vannak, míg a 

 keleti oldalon mélyen lesülyedtek és harmadkori rétegekkel vannak födve. 

 A milanováci antiklinális déli folytatásában azután a nagy czrnajka — 

 gornjanei gránit-masszivum jelenik meg. 



Az utolsó, S t 1— D eliJovan irányú metszet (II. B tábla, 

 5. sz. metszet) már a nagy délkárpáti áttolás területén kívül esik. A hegy- 

 séget felépítő alapkőzetek csupán autochton képletek, melyek között nyu- 

 gaton a nagy gránit-masszivum és a középen egy gabbró-masszivum tűnik 

 fel. Igen érdekes az I. csoportbeli kristályos palák feltörése Terjani vidékén, 

 mely itt mint a lesülyedt keletmirocsi kristályos palazónának nyoma lép 

 a külre. 



Ezen tények alapján vidékünk geológiai története a következőkben 

 foglalható össze : 



Az alapkőzetet a legnagyobbrészt II. csoportbeli kristályos palákká 

 alakult paleozói palák képezik, melyeken gránitok és gabbró-kőzetek ki- 

 sebb-nagyobb lakkolitok alakjában törtek fel. Ezek a kitörések összefüg- 

 gésben vannak a Közép-Európában az Alpok és Kárpátok vidékein végbe- 

 ment nagy tektonikai mozgásokkal, melyeknek kulminációja a karbonkor 

 közepére esik. A fő kitörési fázis után a felső karbon folyamában még utólagos 

 kitörések is kell hogy történtek legyen, mert a gránittömeg különféle irány- 

 ban egy vörös gránitnak telére! és erei által van átszeldelve. Valószínűleg 

 ezen utóhatásokkal függnek össze a gabbro-masszivum utólagos hasadásai 



