ADATOK SZERIilA ÉSZAKKELETI RÉSZÉNEK GEOLÓGIÁJÁHOZ. 243 



a S a 111 a r-h e g y u n rézérc e g y á 1 1 a 1 á b a ii nincsen, ellenben Bor 

 és MajcUtnpek ugyancsak messze feküsznek ezen ponttól! 



Ugyanez a szakértő a rudnaglavai ércelőfordulás becslését egészen «téve- 

 8en» számítja, a'niidőn 900 m csapást, 60 m mélységet és 4 m vastagságot vesz 

 számításba. A csapáshossz már nem felel meg a valóságnak, mert megállapított 

 tény, hogy szakadatlan 900 m érccsapás i\lig van. A 60 m mélység legalább 

 is kérdéses, mert a mélységi folytonosság még nincsen megállapítva. Ennek foly- 

 tán az egész számítás összedől, mint egy szépen fölépített kártyaház. Ép.'uséggel 

 légből kapott föltevése WENDEBORN-nak, hogy ezen ércelőfordulás talán a- Sáska - 

 völgy talpáig, tehát 230 m mélységig meg volna. Egy kissé több alaposság mellett 

 ő is láthatta volna, hogy a kontaktmetamorf-képződmény ég azzal az ércesedés 

 is, az Okna bi'do keleti oldalában magasan a Bresztovicii ma re-völgy talpa fűlött 

 már eltűnik és a völgyben is a kristályos mészkő födüje meddő. 



Ugyancsak B. A. Wendeborn <(Die B r e un e i s en s t ei n Aus- 

 b i s s e a m C u k a-g o a 1 a i m S a s k a t a 1» címen egy barna vasércelőfordulást 

 ír le, amely a természetben nincs meg. Az általa leírt területen egyes régi, gödör- 

 szerű kutatóvájatok körül megállapítottam, hogy a Csuka goalán a durvaszemű 

 kitörési kőzetben egy kis területen limonitos kvarekiválás 

 van, melynek anyaga s e m m i k é p e n sem nevezhető b a r n a 

 vasércnek vagy egyáltalában ércnek, ez pusztán csak v a sas 

 k va r c. 



Sapienti satl Kötelességemnek tartottam, az általam megállapított tények 

 objektív fölsorolásával bevilágítani abba a módszerbe, amellyel egyes ú. n. 

 «s z a k é r t ő i véleménye k» gyártatnak, a további következtetéseket az 

 érdekelt közönségre bízom. 



A Eudna-Grla várói Crnajka felé vezető út legnagyobbrészt a Saska-patak 

 medrében és több ízben azon keresztül egy roppant árterületen át vezet, mely 

 a rudna-glava -vidéki összes kőzeteknek halmozatából áll. A Miloseva-kula-őr- 

 torony romjainál a Crnajka-patak egyesül a Saskával. A Cniajka-patak alsó 

 folyása szintén hordalékból álló, széles árterület és a Crnajkát nagy vízállásnál 

 szintén kétszer kell keresztezni, ha a hasonnevű község felé igyekezünk. Nagy 

 esőzések után ezek az átkelések csak nappal eszközölhetők, mert hiszen kis hegyi 

 lovainkon ülve a víz többször a kengyelig ért és a szennyes vízben még nappal 

 sem látni a nagy kődarabok között a mély helyeket. A Crnajka torkolatánál annak 

 jobbpartján sötétszürke, kloritos palák zavart településben meredeznek ki a 

 hegyoldalból. Ezeket a palákat Radovanovics dr. a karbonba tartozóknak 

 gondolja. A balparton előbb alluvialis és diluvialis hordalék födi az alapkőzetet, 

 majd egy, a topolnicaihoz hasonló s/ediment, tehát nagy valószínűséggel permi 

 vörös palák és konglomerátok alakjában tűnik elő a kis völgyekben és árkokban. 



Cmajkától körülbelül ^ km. távolságban egy ilyen völgyecskóben nagyjá- 

 ban ÉD-i csapás mellett laposan (15°— 20°) Ny-felé dűlő durva konglomerát 

 zavart településű vörös palákon fekszik. Ez a konglomerát a völgyecske jobb 

 (déli) oldalában hellyel-közzel vasoxiddal erősen impregnált, úgy, hogy első 

 tekintetre vörös vasérc benyomását kelti. Közelebbi vizsgálatnál azonban ki- 

 derül, hogy ez a vörös kőzet nem egyéb, mint vasoxídos kvarc, tehát haszna- 



17* 



