'256 BE NE GÉZA 



csapás ' dűlés 



Gohibinsszkai ároktól lejjebb 1^ 5°- 46° Ny 



Mala golubinjszkai fővölgybeu 2'' 5° 75° Ny 



« « « 4'^ 5° 38° ÉNy 



a fővölgynek egy hirtelen kanyarodásánál : 22^ 10° 50 DNy (ez kivétel nélkül 

 palarétegeken méretett). Ezen túl egy S-alakú gj'üi-ődés. Végül a völgy, legalsó 

 szakaszában, honnan a kocsiútról már a közeli Duna látszik és vékony padok- 

 l)an homokkő csap át az úton: 3'' 13° 50°— 60° ÉNy. Az itt gyűjtött homokkő 

 majdnem teljesen egyezik a Mirocs mellett gyűjtöttél, a különbség csak az hogy 

 a mirocsi durvábbszemű mint a Mala-Golubinjszka-rekában gyűjtött. A hírt 

 úton sehol sem szénkibuvást sem a mirocs-vidékiektől eltérő kőzeteket azaz 

 olyanokat, amelyek karbon képződményre magyarázhatók volnának, nem talál- 

 tunk, habár ezt az utat is a vidéket és minden kutatást ismerő emberekkel tettük 

 meg. Minden szorgos keresés és a kőzeteknek sok ponton általam végzett hasí- 

 tása dacára növényi vagy állati maradványoknak a nyoma sem volt föllelhető. 

 Részben a rendkívül kedvezőtlen, mindennapi zivatarokkal járó időjárás, 

 részben egyéb föladataim gátoltak abban, hogy a Mala-Golubinjszka-rekától 

 lefelé a Dmia jobbpartján lévő liászkorú lerakodmányokat egy további kirán- 

 duláson tanulmányozzam. Alig érkeztünk Golubinjén át DoIni -Milano vácra, 

 amidőn a zivatar újból kitört és két napi folytonos esőzés folytán tétlenül ott 

 kellett vesztegelnem. 



A Raiiovác vidéki karbon. 



Utolsó kirándulásaim a Pek és Mlava-folyók közében, Kladurovo, 

 R a n o V á c és M a n a s z t i r i c a vidékén elterülő karbonkorbeli képződmé- 

 nyekben lévő szénkutatások tanulmányozásának volt szentelve. Veliki- 

 Gradistyéről négy órai kocsizással Szénára jutottunk, mely helységnek 

 szerény korcsmájában tűrhető szállás és ellátás található, miért is ezt a helyet 

 választottuk kirándulásaink kiinduló pontjául, mely kirándulásainkat azután 

 részben rázó parasztszekéren, részben lóháton tettük meg. Az utazásnak az utóbbi 

 módja határozottan előnyösebb, mert kevésbé fáradságos, azonfelül lóháton 

 ilyen, kevés, de rossz utakkal bíró területen mindenhová el lehet jutni, mert az 

 útról bárhol el lehet térni. 



A szóbanforgó vidék a kucsajnai hegységnek az észak felé ellaposodó része, 

 melynek egyes magaslatai közül a legnagyobbak körülbelül 400 m tengermagas- 

 ságot érnek el. 



A legmagasabb pontok: a Krszt-gerinenek Gevcdarnica kúpja (449 m) 

 a Zebác (429 m), Sztolice (455 m), Veliki-Obor (391 m), Crni-vrh (419 m). Ezen 

 hegyvidéknek északi lábánál, Misljenovác és Zsena között a Pek folyón átvezető 

 hídnak tengermagassága 111 m. A vidék csak részben erdős, a lapos magaslatok 

 legnagyobb részén mezők, egynémelyikén szántóföldek is terülnek el. 



A Pek-folyó a Majdánpektől délre fekvő Zagorje hegységben ered, Majdán- 

 pektől délnyugatra a Mali-pekkel egyesül és iimen folyása hirtelen kanyarodások 



