258 BENE GÉZA 



hordva. A kvarcoshomokos kőzetdarabok szíiie galambszürke, rajtuk rálebelés 

 után agyagszag érezhető, bennük csak erős nagyítóüveggel látható a finoman 

 eloszlott kvarc ós az apró muszkovitpikkelykék. Ezen homokkőpalákban sok 

 növényi detritust és egy 63 mm hosszú és 11 mm átmérőjű kis calamitest gyűj- 

 töttem. 



Az említett akna állítólag 10 m mély volt, azután abból ÉK-feló kb. 2*^ 0° 

 irányban két közle volt hajtva, melyek 0*45 és 1*0 m vastagságú elvetett szén- 

 telepdarabokat tártak volt fel. Az akna horpája közelében egy rendkívül tisz- 

 tátalan szénből álló kis halom fekszik, melynek túlnyomó része pala. E'ien akna 

 alatt, lenn a Csungureszki-patak jobbpartján egy szintén Hoffmann által 

 hajtott tárónak omladéka látható, amely 1865. évben lett 65 m hosszúságra az 

 akna felé hajtva, állítólag több vékony és egy, a meddő beágyazásokkal együit 

 2 m vastag széntelepet tárt volna föl. A táró talpa körülbelül 12 méterrel mélyeb- 

 ben fekszik, mint az aknának volt külgárdozata. Ezt a tárót IVIilojkovits 

 ry. felügyelő 40 m hosszúságra néhány évvel ezelőtt újból nyittatta, de oly roppai:t 

 kőzetnyomás nyilvánult, hogy nemcsak a tárónak újból való nyitása, de fönn- 

 tartása is lehetetlen volt. Innen ezen, Oreskovicának nevezett vidékről DNy-felé 

 folytattuk utunkat azon céllal, hogy még egy kutatási pontot tekintsünk meg, 

 amely a Petrovácra vezető úttól D-re, Melynica helység közelében fekszik és egy 

 szintén beomlott HoFPMANN-féle táróból áll. Ebben az utunkban, az Oresec 

 nevű tájon, a szállások alatti árkokban a gyalogúton, azután az említett kocsiút 

 mellett is vörösbarna palák és kvarcos homokkövek terülnek 

 el, melyek részint a klorit palákon közvetlenül, részint az ezeken fekvő, való- 

 színűleg karbonkorbeli palákon és homokos palákon rá vannak települve. A karbon- 

 rétegeknek ezt a takaróját diaszkorbeli képződ ménjaiek tartom. Ez a kép- 

 ződmény Meljnica előtt az említett kocsiúton át DNy-felé vonul. Miután hirtele- 

 nü' nagy zivatar kitörése készült és Milojkovits biztosított, hogy az említett 

 Meljnicához közeli kutatásnál széntelep nem látható, siettünk valamely födél 

 közelébe jutni és ezzel ezen kirándulásunkról Széna felé visszatértünk. 



Egy második kirándulásunkat Szénáról Misije no- 

 va con át tettük lóháton. Először a Misljenovácnal torkoló Bukovi- 

 potok mentében a Golo-brdo és a Pavlovác magaslatok közti lapos hegyhátra 

 mentünk fel, honnan D-irányban a Szapanica -völgy felé igyekeztünk. Ezen völgy 

 felső részének jobboldalán egynémely kukorica- és burgonya földön barna és szürke 

 agyagos palák málladéka és egyes darabjai láthatók. Körülbelül 240 m tenger- 

 föl, magasságban, egy pár akácfa mellett régi aknának horpadása látható, hol 

 palás homokkő ós vékonyréteges szürke pala darabokban hever. Szálban a kőzet 

 itt nem látható. Milojkovits adatai szerint ez az akna. Hoffmann Félix 

 által az 1888—1889. években művelve, 36—37 ra mélységet ért el és ebből 

 8—4 gyönge, 30—40 cm. vastag széntelep lett föltárva, melyek 70°— 80° dőlést 

 mutattak. Ezen akna alatt, lenn, a térképen Szapanicának, de a nép által Oszi- 

 pavnicának nevezett völgyben azután részben Hoffmann által, részben 

 később a szerb kincstár által rendszertelenül telepített táróknak csoportját talál- 

 tam. A patak ])alpartján a fekvő HoFFMANN-féle tárónál egy jókarban álló 

 és lakott őrház is van. Ez az őr valószínűleg a tárók omladékait őrzi, mert ezen- 

 kívül itt sem látható semmi. 



