292 TÁRSULATI ÜGYEK. 



Keleti Montenegró geológiai szerkezete című előadásában 

 elmondja, hogy épen tíz éve annak, amikor elsóízben kísérelte meg a Balkán- 

 félsziget nyugati részének átnézetes geológiai térképét. Azóta Bukowsky, Mar- 

 TELLi, Katzer és KiTTL különböző mértékű térképeket közöltek, s Kossmat 

 fontos mur.kát írt az alpesi redőrendszer adiiai szegélyéről. Készletesen fejtegeti 

 a) a partvidék, h) a Cukali teiiilet, c) az északalbániai tábla, d) a Merdita 

 és e) a Durmitor -hegység takarójának tektonikai viszonyait. Fölemlíti a 

 Cukali 100 m vastagságit radioláriás kovák Ő-t ömegét a triász 

 rétegcsoportból. (Te'jes szövege a jelen füzet 227—231. oldali.in). 



e) Papp Károly dr. elsőtitkár bemutatja Hojnos Eezső munkáját, amely 

 «Adatok a magyarhoni fosszilis radiolariák israeretó- 

 h e z» címen az egyetemi paleontológiái intézetben Lőrenthey Imre tanár veze- 

 tésével készült. Tejes szövege ezen füzet 262—284. oldalain.) 



Magyarországról eddig csak Eüst írt le radiolariákat a triász és jma- 

 rétegekből, nevezetesen főkép a piszkei doggerből, a «Beitráge zur Kenntnis der 

 foss. Eadiolarien aus Gesteinen der Jura* és «Beitráge zur Kenntnis der foss. 

 Eadiolaiien aus Gesteinen der Trias und der paleozoischen Schichten» című mun- 

 káiban. Külföldi lelet helyekről Vinassa gróf, Pantanelli és Dunikovsky 

 említenek radiolariákat. 



A feldolgozott anyag Hantken professzor gyűjteményéből való, feldol- 

 gozva nem volt. A hanigovcei (Sáros m.) és ra cs o va völ gy i (Árva- 

 váralja) anj'ag, külföldi lelethelyekkel összehasonlítva, igen gazdag faunának 

 Ijizonyult. A radiolaria és a kőzet keménysége egyenesen arányos, kivételek 

 Eüst adatai alapján elég ritkák. A kőzetek megegyeznek fizikai, kémiai és fauuisz- 

 tikai szempontokból, amennyiben a kovatai-talmú kemény kőzet sósavban nem 

 oldódik, eképen a radiolariákat az anyakőzetből kiszabadítani nem sikerült. 

 A faunát a kőzetből készített vékony csiszolatokból vizsgálta. Ismeretes ezek 

 alapján (a EüsTtől leírtakká] együtt) 51 spumellaria-iaj, amelyek között 3 új 

 nemet, 10 új fajt és 12 eddig csak külföldről említett fajt mutatott ki. Továbbá 

 36 nassellariá-höl 2 új nemet, 7 új fajt és 10 csak külföldről leírt alakot ír le. 



Az új nemek és jellegeik a következők : 



1. Trochos'phaera n. g. Felületén hosszú tüskéket viselő, belsejében finom- 

 lukacsú szivacsos anyagból álló gömb. 2. Haliodictya n. g. A váz rácsosán négy- 

 szögű, csúcsain négy megnyúlt ugyancsak rácsozatos nyúlvánnyal. 3. Rhombo- 

 dictyum n. g. Durva lukacsú, rhombus alak, két a végük felé keskenyedő nyúl- 

 vánnyal. 4. Xiphocapsa n. g. Dudort viselő gömbded váz, szivacsos szerkezettel. 

 A kamarák két sorban egymás mellett vannak. 5. Tticolodrtis n. g. Durván 

 lukacsos, három kamarából álló alakja hegyes nyirlványt visel. A kőzet kora 

 ós a radiolariák földtörténeti jelentősége. Az első radio- 

 lariák a prekiimbriumból ismeretesek. A silur, devon korszakokban már gazdag 

 fauna található. A Spumellaiia és Nassellaria-típus még a kumbrimn előtt különült 

 el. A vezér radiolariák szerepe hasonló a vezér kövületekéhez, araennyibon az 

 egyes fajokon kívül az egész fauna irányadó. 



A kőzet valószínűleg titon, mert összehasonlítva a szt.-lászlói, ceniojkai, 

 pfronti és svájci faunával, — amelyek titonkorúak, — számos oly nem és fnj 



— 9 — 



