30 
kölcsönzött és még abban az esetben megtaláljuk az élő moszatok között 
ugyanis a florideáknál az analog szerkezetet. Különben azt hiszi RoTHPLETZ, 
hogy az említett fonalszövet nagy hurkai és szabálytalansága miatt még 
korántsem egyeztethető össze a florideák bélkérgében előforduló sejtfonalak 
sokkal törvényszerűbb elrendezésével. A külső habitust tekintve a barna 
moszatok között hasonló alakokat találunk és a boncztani viszonyok, a meny- 
nyire fölismerhetők vagy gyaníthatók, sokkal inkább a phaeophiceae nevű 
moszatcsoportra utalnak. De mindegy, akár megkövesült collodiumot vagy 
parenchymaticus sejtszövetet akarunk a fucoidák silicat-tömegében látni, 
még mindig nehéz annak megkövesülésének folyamát megmagyarázni, 
minthogy a bezáró közet túlnyomólag szénsavas mészből áll, mely azonban 
a megkövesedésben nem vesz részt. A mint már említettük, a mellékkőzet 
lényegében foraminiferák héjaiból és spongiatűkből áll, melyeket finom 
szemcsés calcitaggregat tart össze. Sav behatása után a carbonatokhoz ké- 
pest a silicatok aránylag véve csak csekély mennyisége marad vissza, mely 
silicatok a fucoida testében levő silicatanyagtól meg nem különböztethető és 
szintén vasérczet és elszórtan kis szenes részecskéket zár magában. A mel- 
lékközetben ennélfogva más megkövesedési folyamat ment végbe, ugyanis 
ott a kovasavat carbonatok helyettesítették. A fucojda testében és ennek mel- 
lékközetében végbemenő eltérő megkövesítési folyamatok azonnal megfejt- 
hetők, ha fölvesszük azt, hogy a közet nedvessége oldott cearbonatokat és kova- 
savat tartalmazott. Ezen oldat segítségével a kovatűk anyaga föloldatott és he- 
lyettesíttetett mészcarbonatok által ; a fucoida testében pedig a szerves anyag 
bomlása következtében fölszabadult a szénsav, mely megakadályozta a szén- 
savas mész lecsapodását, de a silicatokét nem. Ha tehát elfogadjuk azt, hogy 
a fucoidák eredetileg moszatok voltak, akkor ez kielégítően megmagyarázná 
a mészcarbonat hiányát a fucoidák testében; ha azonban azon hypothesist 
föntartjuk, hogy a fucoidák eredetileg állatok fúrta üregek voltak, akkor a 
foraminifera héjak és szivacstűk, és főleg a mészcarbonat hiánya a fucoida 
testben valóságos talány maradna. 
Ezek után RorTHPLETZ-nek az igazi flysch-fucoidákról adott jellegezést 
elfogadbatjuk: Az igazi flysch-fucoidákat az jellemzi, hogy külső alakjok- 
ban a növényekhez való hasonlatosságot tisztán mutatják és mind körvo- 
nalaiknál, mind ásványi minőségüknél fogva a, mellékkőzettől élesen elkülö- 
nített testük van. 
Ha ezt most szem előtt tartjuk, akkor a sziléziai culmpalában talált 
fosszil, melyet az első ábrában Chondrites (roepperti (Grein. név alatt bemu- 
tatunk, nem lehet Chondrites, de növény sem. A villásan elágazó ágak duz- 
zadmányokként emelkednek ki a mellékközetből és azokon a helyeken, a 
hol egy ilyen duzzadt ág a kalapácscsal le lett törve, látni azt is, mind- 
amellett, hogy az ág körvonalai fölismerhetők, hogy színre nézve nincs 
különbség a fosszil és a mellékköőzet törési lapja között. A példány, a mint 
