sz 
99 
később borító homokbuczkáknak, vagyis futóhomoknak világos jele és ma- 
radványa. 
Ezen régi Duna-ártéri képződmények geologiai kora egész bizonyos- 
sággal nem ismeretes még ; lehet az még a levantei emelet korszakába való , 
a mit magam gyanítok, de lehet az már negyedkori is ; mindenesetre azon- 
ban ez az ártéri üledék képezte a régi Duna-medre felől belenyúlva, azon 
diluviális tónak a közvetlen fenekét, melyből később a mésztufa leüle- 
pedett. 
VIII. A Holzspach-féle téglavető felett azonban, tehát az egykori tónak 
keleti, vagyis a hegység felé eső szegélyén, ez az ártéri üledék teljesen 
hiányzik ; helyette sárga, kissé homokos agyagmárga vagy vályog települ 
közvetlenül az alatta elterülő mállott kisezelli tályagra, kb. 1—2 m. vastag- 
ságban, de északkeleti irányban fokozatosan vékonyodva. Hogy erre most az 
ártéri homokba megy-e át lassanként, vagy e fölé van kiékülő alakban le- 
üllepedve : azt directe megfigyelni sehol sem tudtam — és így nem mond- 
ható bizonyosan, hogy ez a párkányvályog-szerű üledék az ártéri homokkal 
egykorú vagy annál ifjabb-e? KE párkányvályogban elég gyakoriak egy 
középnagy Helix sp. (talán a felette következő tufarétegekben is előforduló 
nemoralis L.?) kopott és töredezett maradványai, a melyekből elég biztosan 
fölvehető már annak diluvialis kora. Fölötte 
IX. a mésztufának legalsó rétegpadja terül el, kb. 4 m vastagságban. 
Ez aránylag a legtömöttebb, részben szemcsés szövetű és gyéren Limnaeus 
sp. kőbeleket tüntet csak elénk, melyeknek héja tökéletesen feloldódott 
már. E fölött újra 
X. piszkos barnássárga homokos agyagmárgának, illetőleg párkány- 
vályognak egy 0-5 méternyi közrétegeséje terül el, mely éppen úgf? mint a 
VIII. számú alsó réteg, a hegyek felől nyúlik bele az egykori tófenékre, 
jelezve a csapadékvizeknek egy ideig való zajosabb működését, talán hide- 
gebb és nedvesebb évjárások uralmát is. 
E vályogrétegben azonban kövületnek semmi nyomát sem láttam és így 
nincs módomban, hogy annak képződéséről valami határozottabb véleményt 
koczkáztassak. Most újra 
XI. — a mésztuffa pados üledéke következik, még pedig annak főtö- 
mege, melynek teljes vastagsága a párkánysik közepe táján levő kőbánya 
foltárásai szerint 8 méterre tehető. 
XI.1 — Annak alsó és vastagabb része, mely vizinővények (nád, sás) 
üregeitől erősen odvas ugyan, de szilárdan összetartó, s épületkőnek fej- 
tetik. Csigamaradványokat ebben alig láttam, de kaptam benne az Elephas 
primigentus BrLumB. agyartöredékeit. 
XI.2? — Annak felső vékonyabb része, mely lazább szövetű és fino- 
mabb növényrészek maradványait tünteti elénk. Benne fehér csigahéjak is 
bőven kaphatók már, különösen: Bythinia tentaculata L., Limnaeus 
Ej 
