41 
muth társas életet folytatott s nagy csordákban egyűtt élt. Már most ha 
elképzelünk magunkban Jobbágyi táján, a diluviális korszakban egy olyan, 
villámütéstől eredő erdő- és fűégést, a minőre a történelmi korszakban Ameri- 
kában nem egy példa van, mely elől a mammuth-csorda a Jobbágyi köze- 
lében elterült mocsárba menekül, melyből azonban a nehéz testű, nehézkes 
állatok nem tudnak kiszabadúlni s ott vesznek: tán valószinűbb feleletet 
adtunk a felvetett kérdésre, mintha folyótól idehordottnak tartjuk e mam- 
muth-ecsontokat. Nem tartom valószínünek, hogy rövid idő alatt annyi 
mammuth pusztult volna el e vidéken, hogy a folyó rövid idő alatt annyi 
csontot halmozhatott volna itt fel. A réteg aránylag vékony volta és a cson- 
tok óriási tömege kizárja — szerény nézetem szerint — azt, hogy e maradvá- 
nyokat folyóvíz hordta volna ide, s inkább azt hiszem, hogy a mam- 
muthoknak az a sokasága, melynek csontjai ezt a réteget alkotják, helyben 
pusztult el. 
A SZOVÁTAI ILLYÉS-TÓ ÉS KÖRNYÉKE GEOLOGIAI 
SZEMPONTBÓL. 
T. Rorn LaJos-tól." 
1898 tavaszán sóranvi ILLyÉs LaJos, földbirtokos úr Székesen, Maros- 
Vásárhely környékén, azzal a kéréssel fordult a Földmivelésügyi m. kir. 
Miniszter úr ő Exeellencziájáboz, hogy a Szováta-község (Maros-Torda ma.) 
határában fekvő s nevezett földbirtokos úr tulajdonát képező eIllyés-tóv és 
környékének megvizsgálása ezéljából egy geologus kiküldetését elren- 
delni kegyeskedjék. Mert, mint ILLyés úr beadott folyamodványában mondja : 
"tekintve a tó nigy hőmérsékletét, közérdeket képez a geologiai vizsgálódás 
és a fölötti tájékozottság, hogy e rendkivüli hőmérséklet mi módon ál! elő.s 
hogy van-e kilátás arra, hogy a tó e hőmérsékletét állandóan megtarthatja-e? 
Csak akkor lesz lehetséges a közérdek szempontjából a tó vizének közfürdői 
czélra való kihasználása és a szükséges beruházások megtétele. 
A Miniszter úr a kért vizsgálatot elrendelvén, annak a múlt nyári 
országos geologiai felvételek befejezte után való keresztülvitelével a Földtani 
Intézet igazgatóságától én lettem megbizva, minthogy az én felvételi területem 
esett a kérdéses vidékhez legközelebb. Ennek folytán az elmúlt év szep- 
tember végén Felvinezről Maros-Vásárhelyre s innen a helyszinére, Szovátára 
indultam. Mielőtt azonban vizsgálódásaim eredményét itt röviden előadnám, 
legyen megengedve arra az előadásra ráutalnom, melyet dr. LENGYEL BÉLA, 
egyetemi tanár úr, társulatunk múlt évi márczius hó 2-án tartott szakülésén 
ugyanerről a tóról tartott. Nevezett tanár úr ez alkalommal az Illyís-tó 
k Előadatott a földt. társ. 1899. január 4-én tartott szakülésén. 
