50 
5. Diluwvialis agyagot és a jelenlegi folyószint felett 40 m. magasan is talál- 
ható teraszkavicsot, nyirkot. 
6. Ó- és uj alluvialis képződményeket. 
Az eruptiv kőzetek érdekes, hosszú sorának tagjai ezek : 
7. A tipusos gránitit (orthoklas-, plagioklas-, kvarcz-, chloritosodó biotit-, 
érczek-, apatittal). Vosdocs határában dél felé 
8. tipusos dioritba megy át lassanként, melynek ásványai plagioklas (oli- 
goklas), barna amphibol, magnetit, pyrit, kevés apatit. A jelzett gránitit tömeg 
szomszédságában észak felé pedig biotitos kvarcz-augit-diorit jelenik meg, labra- 
dorit földpáttal, uralitos augittal. 
9. Porphyros kiválások nélküli felsitvporphyr (kvarcz, oligoklas, biotit, mus- 
kovittal) fordul elő Kis- Halmágyon. 
10. Ennek tőszomszédságában zöldköves diabasporphyrit van (oligoklas 
léczekkel és augittal, ehloritos alapanyagban). 
11. Tipusos diabast említ két pontról (oligoklas léczekkel, augittal, fém- 
szemekkel). 
12. Biotit-amphibol-andesit fordul elő a felsitporphyr és diabasporphyrit 
szomszédságában, mely a szemcsés alapanyagban meglévő kvarcz által az Erdélyi 
Érczhegység dacitjaihoz hasonlít. Zöldköves is van közöttük. 
13. Piroxen-andcesit tufák, melyek mind viz alatt rakodtak le, a legjelenté- 
kenyebb képződményei a nagyhalmágyi öbölnek. Ezek kevés andesit intruziót tar- 
talmaznak és lávákat borítanak, melyek hypersthen-augit-andesit typushoz tartozó 
lávákat borítanak be. ; 
A tufák települése változó, de ezeket helybeli elmozdulásoknak kell tulaj- 
donítani, mert a mioczénkor után nagyobb zavargások nem fordultak elő. 
4. Haravárs Gyurá-tól : Karánsebes nyugati környéke. 
1. Kristályos palák: csillámpala, csillámos, gránátos gnejsz, pegmatit, 
kevés amphibol gnejsz, tehát a középső palacsoport alkotja e terület D-i nagyobb 
részét uralkodólag ÉNy-ra dőlve 40—50? alatt. 
2. Mediterránkorú üledékek: homok, homokkő, szénpalák, agyagmárgák, 
agyag, homokos lajtamész, édesvizi mész több helyen fordul elő Temes-Szlatina, 
Golecz-Bukosnicza, Petrosnicza, Ruzs határában. Több belyről kövületeket is sorol 
fel és széntelepeket említ. 
3. A pontusi üledékek felső, homokos csoportjának rétegei alkotják az ezen 
terület É-1 részén lévő dombságot, melyben csak kevés ostracoda-héj fordul elő. 
4. Diluwvialis üledékek, — nagyobbára kavics — 5—6 m. magas teraszt for- 
málnak a Temes mindkét oldalán. 
5. Alluvialis kavicsos üledéket találni a jelenlegi ártereken is. 
5. DCHAFARZIK FERENCZ dr.-tól: Kornyaréva környékének geologiai viszo- 
nyairól, 
A kristályos paláknak csillámgnejszok, pegmatitok, alárendelten amphibolit 
és amaphibolgnejszok alkotta középső csoportja, a kornyarévai völgyben és a Fekete- 
hegységben pedig uralkodólag a felső csoportba, tartozó zöld gnejszek és fillitek 
képezik az alaphegységet. 
dts tttltk azttntséntatsánő 
