55 
malmwmészkövet (szürke, tömött, szaruköves), veres pettyes aptyechusokat, 
belemnitet, ammonitot tartalmazó tithon (?) mészkövet, végül 
fehér ugro-aptien mészkövet. 
A Temes bal partján emelkedő, tulajdonkép a Szemenikhez tartozó hegyek 
a gyakran gránátot tartalmazó gnejsz-, csillámpala ritkán amfibolit amfiból 
gnejszból álló középső kristályos pala csoporthoz tartoznak, melyek itt általában 
Ny-ra dőlnek 20—409 alatt. 
A Temes jobb partján a középső palacsoport kőzetein kívül, melyek között 
kristályos mészkő és pirit is előfordul, meg van a felső palacsoport üllitje, 
zöldpalája, e felett orthoklas-porfir áttöréseket tartalmazó alsó karbonkorú 
agyagpalák,  crinoidea-mészkövek, melyeket ÉNy-i  dölésű, porfirtörmelékes, 
arkózás dias verrukano fed be. Erre rethi kvarczitkonglomerat, majd lias fekete 
agyagpalák, homokkövek következnek, diabas és diabasporfirit dyke-okkal és 
terjedelmesebb lávatakarókkal, vöröses diabastufákkal. 
A tufák fölött 302—50 m vastag, sok brachiopodát tartalmazó, szürkés, 
vereses, szarukőmentes, a felső jura strambergi rétegeihez sorolt mészkő van, 
majd kövület nélküli poligen konglomeratok, homokkövek, melyeket föltételesen 
alsó esetleg középkrétának vesz. 
Az Örményes, Fövenyes és Ruszka közötti kövületeket is tartalmazó neogen 
lerakodások részint homok, agyag és lajtamészkövekből álló felső mediterran- 
koriak, részint pedig a szarmatarétegekhez tartoznak. 
7. Appa KÁLmáNn-tól: Teregova DNy-i vidékének, valamint Temes-Kövesd 
környékének geologiai viszonyairól. 
Ezen két különálló terület közül Teregova vidékén a kristályos palák kö- 
zépső csoportjához tartozó kőzetek: biotit-muszkovit gránátgnejsz, helyenként 
turmalin, staurolith cyanit kristályokkal, egyéb gnejszok, csillámpalák helyenkén, 
pirittel, pegmatit, két helyen hatalmas földpátérrel uralkodnak. A neogén kép- 
ződmények csak kövületekben gazdag foszlányokat alkotnak parti charakterrel. 
Ezek felső mediterrankorú durva és finom lajta- és oolitos mészkövek, márgák 
és homokok. Verendin község határában 3 m vastag barnaszén fordul elő egy: kis, 
izolált területen homok és agyag között. A neogén második tagját, a szarmata 
üledékeket mélyebb tengeri tályag, meszes agyag, sárga homok és tengerparti 
mészkövek alkotják. 
Végül plioczen-dilhwialis kavicsot, alluvialis törmelék-, homok-, iszapot és 
plagioklas-, amfibol-, bictit-, kvarczot tartalmazó, gránitos, felzites, porfiros 
dácit dyke-okat említ e területről. 
A második területen, Temes-Kövesd környékén pontusi homok, helyenként 
dió-fej nagyságú homokkő konkrecziókkal, továbbá homokkő és márgás agyag for- 
dul elő, melyek kövületeket nem tartalmaznak, kvarcz, kvarezit, földpát és mag- 
netitből állanak és sokszor fiuviatilis jellegüek. 
Ezenkívül diluvialis, vörösbarna és sárga, mészmárga konkreczios, babér- 
czes agyag és ettől nehezen megkülönböztethető alluvium alkotja e területet. 
Végül a radmanyesti classicus pontusi előfordulás szelvényét közli, melyet 
Böcxn igazgató társaságában vett fel. t 
