59 
ges augit hypersthen andesit, anorthit földpáttal; zöldköves andesit bytownittal ; 
augit-hypersthen-andesit amphibollal ; hypersthen-augit-andesit olivinnel. 
Dr. Szápsczxky GYULA. 
(5.) MRAZEK L. és MuRGoci G. M.: CGontributions a Vétude pétrographigue 
des roches de la zone centrale des Carpathes méridionales. Bulletin de 
la Société des Sciences Bucarest, 1897. Nr. 3. 
Szerzők cordierit-gnejszt fedeztek ifel a Déli-Kárpátokban Lotru hegység 
, Di oldalán, Cocora és Ursu csúcsokon az alsó kristályos pala amphibolitjai és 
gnejszai között. Felsorolván a cordierit-gnejszok főbb előfordulásait, megemlítik 
a magyarországi SzápEczxy-től és BCHAFARZIK-tól leírt nyomokat és részletesen 
leírják ezen érdekes uj előfordulást. A gyengén palás, sűrű kőzetben mikroszkoppal 
felismerték a következő ásványokat: apatit, zirkon, magnetit, ilmenit, biotit, 
sillimanit, dumortierit, cordierit, plagioklas, orthoklas, mikroklin, muscovit, 
guarz, ehlorit, haematit, másodlagos fehér és barna csillám és okkeres anyag. 
Többé-kevésbbé elváltozott cordierit uralkodik a kőzetben, a földpát épebb, 
de kevesebb ; a plagioklas oligoklas sorozatú. 
A szerzők valószínűnek tartják, hogy ezen gnejsz képződése és a közelében 
lévő gránitos kőzetek között bizonyos összefüggés van. 
Az 1895—96. évi kirándulásaik alapján a romániai Kárpátok középső övé- 
ben az archai kristályos paláknak két csoportját különböztették meg. Az alsót 
nagyon kristályos biotit és amphibol gnejsz alkotja, mindig egymással keveredve. 
Föltünő nagy hasonlatosság van a Nyugati Alpok és ezen kristályos palák két 
csoportja között. A felső csoportot kevéssé kristályos, gyakran törmelékes jellegé- 
nél fogva és az alsó csoporttal képezett, egyiküktől észlelt discordantia alapján, 
hajlandók az alsó paleozoos csoportba helyezni. 
Az Ursuhegy tetején olivin, diallagit, aktinolith és kevés ehromit össze- 
tételű wehrlitet is találtak a cordierit-gnejsz között. Hivatkozván a Szapó-tól leírt 
szarvaskói wehrlitre, továbbá T. Rorn-tól, ScHAFARZIK-tól és HussaAx-tól leírt bán- 
sági peridotit és serpentin előfordulásokra, részletesen ismertetik e kőzetet, mely- 
nek geologiai korát az eddigeik alapján biztosan megállapítani nem lehet. 
Dr. Szápsczgy GYULA. 
(7.) GezyBowskI JosEpn: Mikroskopische Studien über die grünen Conglo- 
merate der ostgalizischen Karpathen. (Mont. Zeit für Ost. Ung. und die 
Balkanlánder 1896. Nr. 23, 24.) 
Azon zöld konglomerátoknak, melyeket először 1877-ben Pauvr és TIETZE 
az alsó krétához (Ropianka-rétegekhez) sorolt, a krakói egyetem földtani gyűj- 
teményében lévő példányait vette szerző részletes vizsgálat alá, főieg a mikro- 
faunát illetőleg. A bennök talált lithothamniumok (LL. suganum RornHeL., [. tor1- 
losum GümB., L. Aschersomi ScywaGER, L. nummuliticum (?) GümE.), foraminife- 
rák és bryozoák alapján megállapította, hogy ezen konglomerátok nem kréta-, 
hanem óharmadkoriak, (a barton-liguriai emelet közeléből.) Összehasonlítja eze- 
ket egyebek között a HANTKEN-tól Blatniczáról (Turócz m.) említett lithotham- 
nium orbitoid és bryozoa rétegekkel, melyek a budai márgával egykoriak, továbbá 
a párvai lithothamnium brecciával, melyet Kocn A. a hójai rétegekkel (legalsó 
oligoczén) tart egykorúnak. Dr. SzápEczkY GYULA. 
