Hasonló örvendetes eredményt jelenthetek cMagyarország geologiai térké- 
pérőlv 15. Bizományosunk a lefolyt évben 60 ; a titkárság pedig társulati tagoknak 
32 példányt adott el. 
Sajnálja a választmány, hogy egy másik üdvös eszmét illetőleg, melyet a 
tavalyi közgyülésen mélyen tisztelt elnökünk megpendített és melynek megvaló- 
sításához a választmány azonnal hozzá is fogott, nem dicsekedhetünk sikerrel. 
A Közlöny útján bizonyosan megtudták a tisztelt tagtárs urak azt, hogy augusz- 
tus havában a Királyhágón túli nevezetesebb bányahelyekre teendő kirándulást 
terveztünk, melynek tervezete ugyan jókor elkészült, de úgy látszik, mégis sok- 
kal rövidebb volt az idő ahhoz, hogy az érdekeltek figyelmét a kétség nélkül 
tanulságos és érdekes tanulmányi útra kellőképen fölkeltsük. A választmány azon- 
ban az eszmét nem ejti el és reméli, hogy a legközelebbi alkalommal a kivánt 
siker sem fog elmaradni. 
Vagyoni állapotunkról részletesen beszámolunk majd a tisztelt közgyülés 
elé terjesztendő pénztári jelentéseinkben ; a mi pedig tagjaink létszámát illeti, ez 
1898 végén a következőkép állott : 
1 pártfogó, 9 tiszteleti, 13 levelező, 12 pártoló, 28 örökítő, 228 a hazában, 
13 a külföldön lakó rendes tag és 3 levelező ; összesen 307-en. 
Fájdalom, hogy a lefolyt évben 18 pusztított a halál sorainkban. Elragadta 
egyik tiszteletbeli tagunkat, az északamerikai Egyesült-Államok tudós világának 
egyik kitünőségét, dr. Harr JAMEs-t Albanyban, kinek munkában és eredményben 
gazdag életéről alkalmilag még megemlékezünk ; itthon pedig a hazai bányászat 
körül magukat érdemesekké tett három férfiút vesztettünk. Ezek egyike HEsxkr 
Jásos zalathnai bányaigazgató, ki munkás életének 47-ik évében hirtelenül 
elhalt; továbbá RErcH HENRIK, az osztrák-magyar államvasút krassó-szörény- 
megyei uradalmán tiszttartó bányagondnok. Az elhunyt kitünő bányász és derék, 
kedves ember hírében állott és mondás szerint az 1897-ben Aninán kitört 
szoczialista lázadásnak esett volna áldozatúl, a mennyiben a szenvedett izgalmak 
folytán ideg- és szívbajos lett. 46 éves korában ölte meg a gond és a keserűség 
KRÉMER Gyöngy, a tordai m. kir. bányahivatal főnöke halálának hírét még csak a. 
lefólyt év végén vettük. Fájlaljuk még PrrisreR KáRonry m. kir. nyug. pénzügy- 
miniszteri tanácsos elhunytát, ki egy évtizeddel ezelőtt még társulatunk pénztár- 
vizsgáló bizottságának buzgó tagja volt, és csak személyes fájdalmamat újítom meg, 
midőn most a fiatal gárdánk egyik derék tagjának idő előtti és szomorú haláláról 
kell megemlékeznem. Dr. TRaxtER LÁszLó rövid tíz évig tartó tudományos mű- 
ködésével érdemessé tette magát arra, hogy mai Közgyülésünk különb módon 185 
megörökítse emlékét ! 
Különös szerencsémnek tartom, hogy hivatalos jelentésem e gyászos rész- 
lete után a tisztelt közgyülésnek ismét örömhírt mondhatok. Az elnök úr ugyanis 
ismét T. Rorn LaJos választmányi tagtárs úr és csekélységem kiséretében elhunyt 
pártfogónk örökösénél kérvén fogadtatást, és az alkalommal élvén, megkértük a 
főméltóságos urat, vegye át nemeslelkű elődjeinek mintegy öröksége gyanánt tár- 
sulatunkat is támogató pártfogásába. Kérésünket a főúr a legszeretetreméltóbb, 
mély hálára lekötelező készséggel fogadta és a szóval tett igéretet nem sokára a 
következő sorok követték : 
