142 
kavicsot mutat, ugyanazon alakot, a melyet WALTHER a sivatagbeli drei- 
kanterek egyik jellemző képviselőjének tekint. A esömöri lelet között több 
ilyen formáju életlen-kavicsot találtam, mindannyi homályos fényűre cS1- 
szolt s apró lyukakkal s vékony barázdákkal tarkázott. 
A 3. ábrában lerajzolt éles-kavics lapjai magasra emelkednek, a felénk 
néző 2 hosszanti lapja között az élszög közeledik a 9007-hoz. Élei korántsem 
oly finomak, mint az 1-ső ábrában bemutatotté, inkább gerinczhez hasonlí- 
tanak. A hosszanti gerinczre merőlegesen a lapokon sekély bemélyedések, 
barázdák huzódnak harántos irányban. Tulsó oldalán határozott élű xein- 
kanterv-t formál. 
A vörhenyes kvarcz-kavics szép zsírfényt mutat. 
A 4. ábrán látható kavics jobb oldalán (a táblán a 3. ábra felé néző 
oldalán) jellemzően mutatja a homok-marás hatását. Finom, vékony szálacs- 
kák jelzik rajta a széltől űzött homok utját. Ezen finom barázdákkal fedett 
oldal meredeken emelkedik fel alapjáról s fenn a másik 2 lap rovására ter- 
jed bal felé, hol a 2 lappal éles élben ütődik össze. Az alsó háromszog-alaku 
lapon a lépcsős szerkezet nyoma látható. 
Az 5. ábra igen magas kavicsot ábrázol, 42 mm. hosszasága mellett 
32 mm. magas. Piramisképű alakját tulajdonképen négy lap képezi, azon- 
ban 4. élét a korrázió utólagosan lesimította; a többi három éle kifejezett. 
Vörös színű lapjai telidestele hintvék tűszurásszerű lyukakkal. 
A 6. ábra sötétszínű egyélű kavicsot ábrázol, amelynek egyik lapját 
palás rétegeinek megfelelően, körülfutó vonalak szerint lépcsős szerke- 
zetűvé csiszolta a szélhajtotta homok. 
A le nem rajzolt példányok közül megemlítendőnek tartok még egyet, 
amely szakasztott hasonmása annak, a mit WirrrcH említett, kitűnő művé- 
ben a VI. tábla 4. ábrájában mutatott be. Kiugró éle egy hosszanti kvarcz-ér ; 
a vele párhuzamos erek kiemelkednek, míg a kavics lágyabb alapanyagát az 
erekkel egyközös barázdákban marta ki a homok. Az egész meglepően szép 
homályos fényt mutat. 
Mindezekből kiviláglik, hogy határozott éles-kavicsokkal van dolgunk 
s így Magyarország területére nézve is kétségtelenül megállapítottnak kell 
tekintenünk az éles-kavicsok jelenlétét. 
A magyarországi éles-kavicsok kora. 
A szóban forgó éles-kavicsok egy része Csömör határából származik, 
amely község Budapesttől ÉK-nek 15 km. távolságra van. A község szőlőhe- 
gyein fekvő kavicstelep, a melynek felületéről a kavicsokat dr SraAuB MóRkrcz 
gyűjtötte, körülbelül 250 m. tengerszint feletti magasságban van. Ez a 
kavicstelep dr SCHAFARZIK FERENcz és HALavÁTS GyuLa vizsgálatai szerint 
ahhoz a hatalmas kavicsvonulathoz tartozik, a mely a Duna balpartján 
sza mékdk én Tett  ORNT  TNN 2 
étad Zs 
