150 
csökkennek az ívek és nyújtványok s a csigolyák testei oldalt lapított 
alakba mennek át. Kövült csigolyáinkon az ívek és nyújtványok valóban 
csökevényesek már s a központok oldalt lapított volta már feltünő kezd 
lenni; minélfogva e csigolyák a mellső és a hátsók között fekvőkből valók 
lehetnek, annál is inkább, mert a farkuszony tájában levő csigolyák már 
fölülről lefelé lapítottak szoktak lenni a cetaceáknál. Hogy e kétségtelen 
czet-farkcsigolyák most a cetacea-rend melyik családjába való állattól 
valók, erre nézve irányadók a következő jellegek. 
Az Archeoceti (ősezetek) alrendjébe tartozó Zeuglodontidae farkcsigo- 
lyái kurták ; tehát a hosszú kövült csigolyák nem tartozhatnak ide. 
A Mystacoceti (szilás czetek) alrendjébe tartozó fajok összes farkcsi- 
golyái kurtábbak és szélesébbek, mint magasak; ennélfogva kövült csigo- 
lyáink ide sem tartoznak. 
Az Odontoceti (fogas czetek) alrendjében — a) A — Sgualodontidae 
általában véve középhelyet foglalnak el a Zeuglodontidae és a Delphinidae 
között, és farkcsigolyáik szintén kurtábbak a kövülteknél. 
A Delphinidae 18 ez okból, de kisebb alakjuknál fogva is, ki vannak 
zárva. 
A Physeteridae család Plwseterinae alcsaládjának fajainál a csigolyák 
kivétel nélkül szélesebbek, mint hosszuak és pedig annál inkább, minél 
hátrább valók a gerinczoszlopon. Az idegnyújtványok továbbá éles gerinczezé 
forrnak össze; míg fosszil csigolyáinkon ez a nyújtvány két szárnyra oszlik. 
Végre a véredénynyújtvány (Haematophyse) a Physeterinae-nél mellső és 
hátsó karélyra válik szét ; míg a fosszil alaknál az mindvégig tarajosan össze- 
függ. Mindezen okoknál fogva kövült csigolyáink a Physeterinae alcsalád- 
jába sorolható fajtól nem származhatnak. 
A Physeteridae család Zyphiinae alcsaládjának fajainál végre a fark- 
csigolyák alakja az előttünk fekvöktől lényegesen nem üt el. Ezen alcsalád 
különböző élő fajaival összehasonlítván kövült csigolyáinkat, azt találtam 
végre, hogy a Berardius Arnouxi Frnow.," melynek pontos leirását és ábráit 
szem előtt tartám, a leginkább hasonló élő alak. Ennél a fajnál a farkcsigo- 
lyák száma 19. Két kövült csigolyánk az élő faj 7-ik és 8-ik farkcsigolyájá- 
nak felel meg. A 6-ik azért nem lehet, mert ennek harántnyújtványán már 
beöblösödés látszik a csigolyatest felé, a mi a 7-iknél már hiányzik — s így 
van ez a nagyobbik kövült csigolyán 18. 
A Berardius Arnouxi 7. és 8. farkcsigolyájának idegivén (Neura- 
pophyse) meglehetős hosszú tövisnyújtvány van, a mely hátrafelé dőlve, a 
következő csigolya mélyedményébe illeszkedik. Ezek a mélyedmények a 
t H. J. FrowER. On the recent ziphioid Whales, with a description of the 
sceleton of Bérardius Arnouxi FLow. Transact. of the zool. Society of London. Vol. 
VIII. (1874) p. 203. 
ünk álla ká. 8. RESRNENRB 
