176 
Valahányszor a közetben a növényi alkatrészek így háttérbe lépnek, az 
ostracodák mindannyiszor felszaporodnak. 
BERrRawD értekezése végén felsorolja az ezen tárgyra vonatkozó közlemé- 
nyeket saját, úgymint B. REwaurr tollából és végül megemlékezik C. W. GÜMBEL 
munkájáról: xBeitrüge zur Kenntniss der Texturverhültnisse der Mineral-Kohlen. 
München, 18839. A teljesség kedvéért még hozzáteszem, hogy a szenek mikrosz- 
kópos tanulmányozását illetőleg kiválólag érdekesek P. F. REINscHNEK szép mun- 
kái : ..Micro-Palaco-Phytologia Formationis Carboniferae. Erlangae et Londoni 
18849 és a Neue Untersuchungen über die Microstructur der Steinkohle des Car- 
bon, der Dyas und Triasv Leipzig, bei T. 0. Weigel 1881. BENE GÉzA.X 
IRODALOM. 
(8.) HEREPEI KÁROLY és GáspPÁR JÁnos : Alsófehér vármegye földrajzi és föld- 
tani leirása. (Alsófehér vármegye monografiája czímű munka I. kötetéből.) 
A 183 oldalra terjedő mű kisebb részét, mit ez alkalommal figyelmen kívűl 
hagyunk — a GáspáR János tollából eredő földrajzi rész foglalja el, nagyobb részé- 
ben még pedig több mint 110 oldalon — HEREPEI KÁRorr nagy-enyedi ev. ref. 
főtanodai tanár irta le Alsófehérmegye geologiáját. HEREPEI nemcsak az eddigi iro- 
dalmat használta fel munkája megirásánál, hanem a terület nagy részét maga is 
beutazta s műve, ha kissé terjengős és olykor talán túlhaladott álláspontot is tün- 
tet fel, a részletes kutatás alapjául sikerrel használható fel. Munkájából, mint az 
irodalomban teljesen ismeretlent, különösen két érdekesebb adatot kell felemlíte- 
nünk : egyik az intregáldi gránit, másik a Maros völgye jobb oldaláról leirt Gosau- 
rétegek. 
Grámitot (104. 1.) szerző a megye egész területén csak Intregáldon a Bláguj- 
völgyben talált, mi — bár e vidéket már előzőleg nem egy geologus vizsgálta — a 
tudományra egészen új és annál érdekesebb, mert a közel környéken előfordulása 
seholsem ismeretes. A hozzá legközelebb eső gránit előfordulása Kolozs- és Torda- 
Aranyos megyék határán levő Öreg havason (Muntyele márén) van s szerző az 
intregáldi előfordulást e gránittömzs déli nyulványának tartja, annyival is inkább, 
mert petrografiai kiképződése azéhoz hasonló. 
A gosau emelethez tartozó rétegeket (134. 1.) szerző Gyulafehérvártól dél- 
nyugatra a Maros völgye jobb oldaláról ír le, hol azok Poklostól, Bocsómezőn 
PBorbereken, Karnán, Rakatón és Akmáron keresztűl Szarakszóig huzódnak. Leg- 
szebben kiképződve a bocsómezői Kolczpatakban vannak, hol a legfelső rétegekben 
a már korábban ismert Sabal major UwxG.XX levéllenyomiatok is találtattak. 
kr Felolvasta az 1898. november 9-én tartott szakülésen. 
kk Részletesebben ismertetve l. 
KocH A.: Sabal major UwG. sp. Erdély foszil florájában. Orv. term. tud. Érte- 
sítő. Kolozsvár 1888. XIII. évf. 272. 1. 
Srauz M.: Sabal major UwG. sp. a Marosvölgyéből. Földtani Közlöny. 1889. 
XIX. köt. 258.. 1. 
ják 
