Ezen kormegállapítás át lett véve a Tátra hasonló kőzeteire is. 
Felfelé a perm-kvarczit vörös palás csillámdús homokkőbe, leginkább pedig 
kövületszegény vörös palába megy át, amely palák egyik része már a triaszhoz 
tartozik. 
A hazánk más vidékén szaporán előforduló durva konglomerátot a  perm- 
kvarczit alján, UHriG csak egy helyen (a Kopahágó közelében) találta, vöröses 
földpát, dús gránit dió, egész fejnagyságú tömcsök alakjában. — UHrra ezen konglo- 
merátot alapkonglomerátnak nevezi. 
Mcsozooi formácziók. Stratigrafiai tekintetben legfontosabb eredménykén 
kimutatta UHnnia, hogy a mezozoi formácziók két külömböző kiképződésű területre 
oszolnak, melyeket UHuic felső-tátrai és alsó-tátrai (hochtatriseh und subtatrisch) 
elnevezéssel jelől meg. 
Triasz (alsó-tátrai). A térképen négy tagot különít el Uni, amelyek közül 
kettőnek kora kövületek alapján biztosan meghatározható. 
Az alsó 100 m vastag triasz egy, az alsóbb rétegekben túlnyomólag vörös 
palából, a felsőbbekben ellenben többnyire dolomitos rétegekből összetett réteg- 
sorozatból áll, mely a perm-kvarczittól a kagylómészig terjed. 
Megfelelnek ezen rétegek a werfeni paláknak, s kövület nem igen található 
bennük. Többnyire törmelékkel födve, csak kevés helyen bukkannak ki. Zakopane 
mellett a dolomitos rétegekben barna vasércz van beágyazva, melyet ki is aknáztak. 
A közép triasz (400 m vastag) egy tömött, részben rétegzett dolomitból áll, 
amelynek kőzettani alkata nagyon egyforma. UHnirG kimutatta, a bélai cseppkőbar- 
lang mellett talált jellemző kövületek alapján ( Terebratula vulgaris BCHLOTH, Spiri- 
gera trigonella ScHLorn, Spiriferina Menzelii Duwxa), hogy ez a valódi kagyló- 
mész, melyet mindeddig a felső triaszhoz számítottak. Minthogy a mész jelenté- 
keny magnézia tartalmú, UHriG kagylómészdolomitnak nevezi el. 
Felső triasz. A már SracHE-től kimutatott Keuper, egy 100 m vastag, igen 
elterjedt, nem igen váltakozó és feltünő rétegcsoportot képez. Petrografiai tekin- 
tetben a német Keuperrel azonos, fehéres vagy vöröses homokkőből, vöröses leme- 
zes palából és dolomitos rétegekből áll, kivételesen konglomerátos kőzetet is tartal- 
mazva (Bialka- és Straziska völgy). 
A világos szinek elenyészte folytán a tarka Keuperrétegek lassan átmennek 
a rhat-csoport rétegeibe, melyek felismerhetők Tercbratula gregariá-val megtelt 
mészpadok befektetése által. Ez a rétegcsoport, amely messzire elterjed, könnyen 
felismerhető, tartós jellegű és kövületdús, kitünő megkülönböztető jelül szolgál a 
triasz és a jura közt. Leginkább ki van fejlődve ezen rétegcsoport a Palenica hegyen 
Parlangliget mellett, hol 30—50 m vastag ; míg középvastagsága 15—30 m. Két 
facies mutatkozik itt : a Lithodendron- és Brachiopoda mész. 
A felső-tátrai triasz 80—100 m vastag. Összetételében hasonlít az alsó tátrai 
öv közeteihez ; de kövület mentes. Legfeltünőbb azonban, hogy a kagylós mész- 
dolomit, teljesen hiányzik. Unuic nézete szerint a triaszkorban itt nagyon csekély 
lehetett a lerakodás, különösen a közép-triasz ideje alatt; és nem szükséges a 
lerakodások folyamata alatt hézagot gondolni, illetve felvenni. 
Juraformáczio. Az alsó liaszt kivéve (Gresteni rétegek) a felső tátrai öv más- 
kép van kiképezve, mint az alsó tátrai őv. Amott túlnyomó a mészkő ; itt ellen- 
ben a foltos márga és szarukő-facies uralkodik. 
