DÉL-MANDSUORSZÁG OROTEKTONIKAI VISZONYAI. 997. 
koronázott gránittömegein. Amint azonban ezeket áthágtuk, egyszerre egy 
plató tárul fel, mintegy 200—-300 m. közepes magassággal. 
Ez a plató eleinte elárulja szerkezetét, amig a déli peremet áttörő 
szurdokokban a patakok mély bevágásokban zúgnak alá. Itt az erózió-vől- 
gyektől szétdarabolt fennföld alapja a gránit, a gránit tetejét pedig bazalt 
kúpok, majd nagyobb bazalt-takarók lepik el. Hogy a völgyek nagyobb része 
már a bazalt kitörésekor is megvolt, azt onnan lehet kétségtelenül konstatálni, 
hogy a széles völgyeket a bazalt-tufa változatos formái teraszosan töltik ki. 
Végül a patak szurdokai, fölfelé menve, kitágulnak, a patak esése 
megkisebbedik s egy alig észrevehető hágón, (Ha-la-pa-ling) átkelvén, az ut 
tiszta fekete bazalton jár. 
Ez a nagy vulkáni plató kiterjed tudomásom szerint a Eészdüki egész 
felső vizgyüjtő területére, mintegy 60,000 négyszög kilométerre. 
Mint minden vizszintes platón, ugy itt is a folyók mély kanyónokba 
vágódnak be s ez az oka, hogy a platón a legcsodásabb formák állnak. elő, 
hozzávevén még aztis, hogy a vizszintes lávatakaró foltokban több réteg- 
ben is boritja egymást, amelyek meredek peremeikkel sajátságos, bizarr 
képet nyujtanak. 
Ennek a trap-platónak az éjszaknyugati sarkán ismét komplikált hegy- 
rendszerek emelkednek. Hatalmas gránittömegek zárják el éjszak felől a 
kilátást s ezekben a kelet-nyugati irányt kétségtelenül föl lehet ismerni. Sőt 
az országutról éjszak felé tett nehány napos kirándulással sötét agyagpalák 
gyürt rétegeit is elérhettem s ennek a palának a csapása is kelet-nyugatinak 
látszik. Később ugyanennek az agyagpalából felépült hegylánceznak a foly- 
tatását a Kirin felé vezető utról láthattam, a róla lejövő patakok agyagpala 
kavicsot hoznak. Itt a neve Thu-san s ezt az egész szirtes vonulatra használ- 
tam. A rengeteg őserdővel borított, majdnem teljesen lakatlan hegységben 
az előrehaladott évszak miatt lehetetlen volt mélyebbre hatolnom. 
Omoszótól Kirinbe menet azonban találkoztam archai képződmények- 
kel, különösen egy fekete, csillámdús fillittel, amelynek csapása délnyugat- 
éjszakkeleti volt s ez az itteni hegyvonulatokat is jellemző irány. Ez volna a 
csapása a Kuleh nevezetü hegyláncznak is. 
A Kirin-Mukdeni országut a plató éjszaknyugati lábánál vezet, a Kuleh 
hegyláncz mentén. Ez a hegyláncznak nevezett magaslat semmi más, mint 
a trap-plató felmagasodó pereme. Itt ugyanis egy hatalmas törésvonal hűzóő- 
dik végig DNy—ÉK irányban s határolja éjszaknyugatról Dél-Mandsuország 
magas földjét. A hasadék mentén teménytelen fiatal koru vulkán van s 
ezeknek majdnem szakadatlan sora adja a hegylánez jelleget, de mint láncz- 
hegységről csak annyiban beszélhetünk, hogy itt-ott egyes foltokban kris- 
tályos palák is megjelennek, meredek állásban DNy—ÉK csapásban. 
Ugy a Thu-san lánczai mentén, mint a plató éjszaknyugati lejtőjén 
egyes medenczéket lehet találni, amelyeket tercziér képződmények töltenek ki. 
