DÉL-MANDSUORSZÁG OROTEKTONIKAI VISZONYAI. 999 
JAMES F irja Mao-örl-san vidékéről: ca horizont egyik felől eltakarja 
egy sötét hegyláncz, amely olyan egyenletes magasságú és olyan hosszú, 
hogy valaki azt képzelhetné, hogy egy négyes fógat egy hétig galopban vág- 
tathatna a fák tetején, . 
Mikor pedig a Ja-lu-kiang és a Szongari vizválasztóján, Mao-örl-san- 
tól éjszakra, átkeltek, a hágó magasságát mintegy 1000 méternek (3000 láb) 
mérték s útközben aranymosókkal találkoztak. Ez a hágó sokkal éjszakabbra 
van a Pai-san-tól, mint ahogy ezt JAMES az ő térképén feltüntette, ami azon- 
nal kiviláglik az ő távolság-adataiból, amit könyvének végéhez fuz : 
Mao-ör1-san—Tang-ho-kou .. .. 0 .. 1901]1i 
Tang-ho-kou—Pai-san 0 220 
holott a két távolságot a térképen egyformának rajzolta. 
Okom van tehát feltenni, hogy az a hatalmas gnejsz és fillit-láncz, amely 
Szan-tao-kou-nál kétségtelenül mint kelet-nyugati vonulat ismerhető fel, ke- 
resztül vezet egész Mandsu-országon és ismét megszünik ott, ahol a Liau-ho 
alluviumának nagy törésvonala a magasföldet éjszak-nyugatról határolja. 
RICHTHOFEN liau-tungi észleleteiből a következőket emelem ki : 
Az archai palák csapása a félsziget déli és középrészén DNy—ÉK, 
míg éjszakabbra, különösen ott, ahol a nagy kutató a Ja-lu-kiang és a 
Liau-ho vízválasztóján, Mukdentől délkeletre átkelt, inkább a kelet-nyugati 
irányok az uralkodók az archai képződményekben. Gyönyörűen írja le 
RICHTHOFEN a Föőng-huang-san és Lung-vang-san párhuzamos gránit-gerin- 
czeit, amelyek egy kérgesen elváló gránitboltozat két felmeredő tönkjét 
mutatják. A gránit elválás-hézagainak csapása kelet-nyugati, már pedig ez 
kétségtelen tanubizonyság arra nézve, hogy itt a hegyképző erők eredője 
meridionális irányu volt. Még élénkebben tünik fel ez a kelet-nyugati irány 
a RICHTHOFEN-atlasz geologiai térképén, Mukdentől délkeletre. 
Liau-hsziben RicHTHOoFEw-t észleleteiben a kedvezőtlen időjárás aka- 
dályozta. Azonfelül újabban itt egy vasutat kezdtek építeni, amelynek bevá- 
gásai nekem kitünő feltárásokkal szolgáltak. Ezek a körülmények magya- 
rázzák meg, hogy bár RICHTHOFEN nyomán csak tallózni járhat a geografus, 
mégis sikerült innen 18 ujdonságokat hoznom. 
BICHTHOFEN kifejezése szerint itt a legnagyobb zűrzavar fogadja a 
kutató kalapácsát. Ennek a látszólagos zűrzavarnak kettős oka van. Azelőtt 
a gyér feltárások alapján az archai és szini palák és homokkövek sztrati- 
grafiai és tektonikai viszonyait nem igen lehetett felismerni. Másodszor 
pedig, hogy az egész terület, amelyen az országút Mukdentől San-hai- 
kuanig vezet, nem más, mint egy széles abráziós plató és pedig fiatalabb 
abrázióval, mint az ottani legifjabb vulkánosság, miután a bazalt dejkok 
nagy része is abráziót szenvedett. Mint érdekes megjegyeznivalót említem 
kk The long White Mountain, 214. 1. 
