324 D: HOERNES RUDOLF: 
fogyatékos külsejűek, hogy behatóbb lejrásra nem alkalmasak. De már 
fiatalabb geologiai korukból is arra lehet következtetni, hogy itt egy 
a Megalodus trigueter Wurr-nel bár rokon, de tőle mégis eltérő alakról 
van szó. 
Az új anyag legérdekesebb példánya mindenesetre egy (Gonchodus- 
töredék, amely a jobb teknő zárának legnagyobb részét állítja elénk 
kitünően megtartott állapotban és felismerteti egyszersmind azt is, hogy a 
töredék egy igen érdekes új alaknak a maradványa, a melylyel Conchodus 
Hungaricus neve alatt akarok foglalkozni. Ez az alak közvetítő a STOPPANI 
és Tauscn által leirt Conchodus-nemhez tartozó formák és a tulajdonképen 
való megalodusok között, tekintve első sorban a sokkal gyengébben fejlődött 
búbokat, mig a zárszerkezetet illetőleg egészen jól megegyezik a Conchodus 
Schwageri TauscH-sal. 
Mielőtt az egyes alakok vázolására áttérnék, a lelőhelyekre vonatkozó- 
lag meg kell jegyeznem, hogy egyes kőbelek és töredékek Laczkó DEzső 
tanár szíves közlése szerint a Veszprém melletti Papodhegyről valók, — 
ezekről alább a Megalodus Boeckhi leirásánál akarok megemlékezni, amely- 
hez őket fentartással sorozom ; — a Conchodus-ról, melyet Laczkó egyik 
tanítványától kapott, aki a kövület lelőhelyéről pontosabban nem tudott 
beszámolni, csak az az egy kétségtelen, hogy bakonyi s a mellett a kőzet 
természete után következtetve valószinű, hogy a zirezi medencezét északról 
szegélyző Dachsteinmészből származik. A többi maradvány a veszprémi 
Aranyosvölgy dolomitjából gyűjtetett. 
Conchodus Hungaricus nov. form. 
TOR DÁBTA 
Csupán a jobb teknőnek kimállott búb- és zárrészlete van előttem, 
amelyet azért tartok leirásra s leábrázolásra alkalmasnak, mert midőn egy- 
részt az általános termet és zárszerkezet sajátosságai a töredéknek a Con- 
chodus-nembe való sorolását lehetővé teszik, másrészt mutatják azt is, 
hogy a szóban forgó alak a STOPPANI és TavuscH jellemezte Conchodus-fajo- 
kat erősebben behajló és kifelé forduló búbjaival, valamint jobban módo- 
sult zárával a tulajdonképen való megalodusokhoz vezeti át. A (Jonchodus 
Hungaricus, ha az 1. ábrában feltüntetett zárat tekintjük s azt a TauscH 
által — Über die Bivalvengattung Gonchodus und Conchodus Schwageri 
nov. form. aus den obersten Trias der Nordalpenv; Abhandlungen der 
k. k. geolog. R. Anst.; Bd. XVII. pag. 5. — leirt és ugyanott I. táblán 
1. ábra alatt bemutatott Conchodus Schwageri jobb teknöjének zárával 
egybevetjük, a következő jellemző és különítő jegyeket mutatja : 
A zárólemez a tipusos megalodusokéhoz hasonlóan a búb alatt eléggé 
széles. A főfog (2) a búb alatt erősebben fejlődik ki és hátrafelé valamivel 
