326 Dr HOERNES RUDOLF : 
tam megállapítani és nem azt a két sarokpánt-barázdát, amelyeket TauscH 
a Conchodus Schwageri-n ábrázol. 
A Conchodus Hungaricus töredékének előlről és felülről való meg- 
tekintésénél nyert képen, (2. ábra) első sorban feltünik az a különbség, 
hogy a búb csak kevéssé lép előtérbe és kifelé is alig görbül. Ez a jelleg, 
valamint a teknő csekélyfokú domborodása már a külső megjelenésben is 
könnyen fölismerhető különbség a szóban forgó új alak és egyrészről a 
Conchodus infraliassicus, másrészről meg a Gonchodus Schwageri között. 
Az egészet tekintve a Conchodus Hungaricus az említett másik két Con— 
chodus-alak és a Megalodus complanatus GümB. közé látszik illeszkedni. 
A terjedelmes és élesen határolt lunula is jó jellemvonása a Concho- 
dus Hungaricus-nak. Ezt a vonást a 2. ábra kielégítő módon nem mutat- 
2. ábra. Conchodus Hungaricus nov. form. 
Z főfog; Z, mellső mellékfog; G fogmélyedés; L sarokpánt barázdája. 
hatja, mert arra nem vállalkozhattam, hogy a közetanyagot, amely a héj 
külső oldalához tapad, eltávolítsam és pedig azért nem, mert úgy a büb, 
mint a vastag zárólemez nem tömött, hanem üres és csak egy közepes 
vastagságú kristályos mészkéregből áll. Ugyanennél az oknál fogva nem 
igen lehetett a közetanyagot a fogmélyedésből ((r) sem eltávolítani, mert 
egy vigyázatlan nyomás esetleg az egész héjtöredéket szétrombolhatta volna. 
Nem adom fel a reményt arra nézve, hogy a további leletek e leirás 
kiegészítését is dülőre viszik. És valószínű, hogy ebben az esetben az is be 
fog bizonyúlni, hogy a Conchodus Hungaricus a mellső héjrész alkotásában, 
amely az izomlenyomatokat magán hordja, inkább helyezkedik egy sorba a 
tipusos megalodusokkal, mint a Conchodus Schwageri, amelynél ez a 
héjrész erősen előre nyúlik és annyira felboltosúl, hogy a bűbmagasságot. 
is megközelíti. 
