342 IRODALOM. 
közel állanak az epidothoz, és optikai sajátságaikat tekintve ugyancsak egyeznek 
vele. Az üvegfényű kristálykák keménysége 6 "2—7, fajsúlyuk 403. 
Az elemzés eredménye : 
Si 0, 30-99 9/ 
ATSOS 17-89 
Fe, 0, 1238 
Man, 0, 138 
1510. 10) 1853 
Mn 0 d 
Mg oO 0:52 
Ca oO WS50 
Sr 0 3:89 
TSA 1502 
10077 
A víz mint izzítási veszteség volt meghatározva. Az általános tapasztalati 
képlet RH, (RH, OH) RHI, (S1 0), megegyezik az epidot képletével. Az ásvány 
színe, pleochroismusa és mangansesguioxid tartalmára nézve legközelebb áll a 
manganepidothoz (piemontit). Különösen érdekes tetemes ólom- és strontium tar- 
talma, a mely elemek a szilikátok alkotórészei közt ritkán szerepelnek. Az ásvány 
nevét HAwncock-tól nyerte, a ki sok és meglehetős tiszta anyagot adott a vizsgálók 
rendelkezésére. 
(65.) Hardystonit. (J. E. Wozrrr: Ueber Hardystonit, ein neues Kalk— 
Zinksilicat von Framklin Furnace, New Jersey. — Zeitschr. f. Krystall. 
und Mineral. 1899. 32. 1). 
Az ásvány a nem régen feltárt North Mine Hill-i cezinkbányákból való Frank- 
lin Furnaceban (New-Jersey). A hardystonit szabálytalan, átlag véve l mm nagy- 
ságú szemekben, willemit, rhodonit és sok franklinit kiséretében található. A. sze- 
meket kristálylapok nem határolják, de nagyon jól hasadnak egy irányban, a 
melyen keresztül a konvergens poláros fényben a negativ jellegű, egy optikai ten- 
gelykép látható. Ezen a bázisos hasadáson kivül még kevésbbé jól hasad a négy- 
zetes I. és II. rendű oszlop lapjai irányában. A fehér vagy színtelen ásvány üveg- 
fényű, átlátszó. Keménysége 3—4 ; fajsúlya 3396. 
Az elemzésből Zn Ca, Si, O,, vagy a kevés Mg és Mn tartalmat is kifejezésre 
juttatva (Zn, Mn) (Ca, Mg), Si, O, képlet következik. Az oxigén aránya a kovasav 
és bázisok közt 4: 3, a négyzetes rendszer és a hasadás hasonlóak mint a gano- 
malitnál Pb, Si, 0,. Nevét az ásvány Hardyston város után nyerte, a melynek 
közelében vannak a bányák, 
(66.) Leukophönicit. (S. L. Pewxrrzxrp and C. H. WARREN: Some new 
minerals from the zinc mines at Franklin, N. J. — Amer. Journ. Sci. 
1899. 8. 351). 
Ugyanabból a bányából került ki, a honnan a hancockit és glaucochroit, a hol 
szép világos zöld willemittal és barna vesuviánnal fordul elő. A leukophönicit 
snak önét a aa 
