KEZDIVÁSÁRHELY VIDÉKE HÁROMSZÉK VÁRMEGYÉBEN. 3 



A Kézdivásárhely felé nyugatról behúzódó hegynyúlványok mind a 

 B o d o k i hegységhez tartoznak. Ugyan ha a Bodoki hegységet egy kissé 

 tagoljuk, akkor annak egy része, mely a Torja- és Kászon-patakok közé esik. 

 nagyon elkülönül a főtömegtől. Ez a vonulat, mely a Széni -Anna-tavi 

 andezit erupciótól délkelet felé tart s Torja községnél végződik — én azt 

 hiszem — Torjai hegység néven kiszakítható a Bodoki hegység 

 tömegéből, ennek a lehetőségét a külső morfológiai viszonyok megengedik. 

 A Torjai hegység két legfontosabb magaslata a C e c é 1 e tető (1178 m) 

 és a Fej (1078 m), ezek közül a Cecéle a felvett területen már kívül esik. 



A medencébe keletről és északról behúzódó hegyhátak a Kászon- 

 pataktól keletre már a határhegylánchoz tartoznak, melyek a Lóczy-féle 

 beosztás szerint a Keleti Kárpátok Csiki-Háromszéki havasainak a nyúl- 

 ványai. Megemlítésre érdemes magaslatok : a medence minden pontjáról 

 már messziről feltűnő P e r k ő (719 m) s a P ó 1 y a tető (1022 m). 



II. Irodalmi áttekintés. 



1863. Hauer Fr. u. Stache G. dr. : Geologie Siebenbürgens. Wien. 



1878. Herbich P. : A Székelyföld föld- és őslénytani leírása. 

 M. kir. Földtani Intézet Évkönyve. V. k. 



1879. Paul u. Tietze dr. : Neue Studien in der Sandsteinzone der Kar- 

 pathen. Jahrb. d. k. k. geolog. Reichsanst. Wien, 29. B. II. H. 



1884. Primics Gy. dr. : A Keleti Kárpátok geológiai viszonyai. M. T. Akad. 



Értekezések a Természettud. köréből. XIV. k. 4. sz. 

 1912. Papp Károly dr. : A futásfalvi Pokolvölgy környéke Háromszék 

 vármegyében. Földtani Közlöny. Bpest XLII. k. 696—723 old. az 51—60 

 ábrával. 



Azáltalam felvett terület főrészét képező, fiatal terraszszerű dombok 

 irodalmi adataival könnyen végezhetünk. Részletes felvételek teljesen 

 hiányoznak s az eddigi adatok tisztán csak nagy általánosságban odavetett 

 megjegyzések. 



Legrégibb felvilágosítást e terület ismeretéhez Hauer és Stache 

 -összefoglaló munkája ad, amennyiben a fiatal harmadkori képződmények- 

 ről írva megemlíti (39. L), hogy ilyenek vannak a háromszéki medencének 

 Sepsiszentgyörgy— Kézdivásárhely közti részén. Míg másik helyen (304. 1.) 

 a torjai homokkővonulatot tárgyalva, mint írják: «weiter folgen bis Al. 

 Torja, \vo man die Ebene von Háromszék betritt, jüngere Tertiarschichten». 



Már Herbich a bodoki hegység alját szegélyező képződményeket 

 átnézetes felvételei alapján az erdővidéki kövületdús rétegek analógiájára, 

 pontusi emeletbe sorozza. Munkájának a diluviális képződményekről szóló 

 fejezetében (297. 1.) így ír : «A háromszéki medencebeli pontusi rétegeket 

 -homokos agyag és lősz fedi ; ezek a bodoki hegység keleti részén fékszenek 



1* 



