12 BÁNYAI JÁNOS 



s amelyben a vízlevezető áruk felőli oldalán (a szövetkezeti bolt mögött) egy 

 prehisztorikus lelhelyre is akadtam, tele szíva tokkal és égetett cserép- 

 darabokkal. Ez a hel} 7 prehisztoriai szempontból mindenesetre érdemes volna 

 részletes ásatásokra. 



Meg kell még említenem, mint a medence kitöltő anyagokkal megegyező 

 képződményeket, a kézdiszentkereszti padkát, a borvíz fölött, bol a levantei 

 emeletbe tartozó kis reliktum mar nagyon össze vau keverve az eluvialis képződ- 

 mények anyagával. 



3. A fúrások, kapcsolatban az altalaj hidrológiájával. 



A báromszéki medencének első mélyebb feltárása 1910. évben Orosz- 

 faluban ép az általam felvett területen történt. Stbfán Miklós bolgár kertész 

 terjedelmes birtokának az öntözésére, Seidl Gyula verseczi vállalkozóval mélyí- 

 tetetl le egy 39 m-es kutat. A fúrás várakozáson felül jól sikerült. Felszálló vize 

 azonban vasas savanyúvíz volt, amit a tulajdonos nem használhatott öntözésre. 



A fúrás vezetőjének, Szombathy Géza fúrómesternek szívességéből közlöm 

 a feltárt szelvényt. (A fúrás helyét az 1. ábrán F 2 az 5. ábrán II jelzi). 



0— 4 m Humusz. 



Orosz- 4—15 « Fehér homok 



falvi ■ 15—22 « Kavics (édesvízzel), 



furas 22—24 « Fekete agyag. 



24—39 « Szürke kvarc-homok (savanyúvíz). 



Az oroszfalvi sikeren felbátorodva Kézdivásárhely városa is az 

 slőbb említett céggel szerződést kötött egy 100 m-re tervezett artézikút fúrására, 

 ily módon akarván megoldani az örökké kisértő vízkérdést. A fúrás meg is kez- 

 dődött 1910. évben, de 100 m-ig nem kaptak elegendő vizet s így elhatározták 

 a fúrásnak 200 m-ig való hajtását. A/, átütött kisebb víztartók vízmennyiségének 

 fokozásai;! még 200 m-en túl is folytattak, mivel azonban csak 100 m-es kútnak 

 ínegfelelő átmérőjű csövekkel kezdtek meg a fúrást, 230 m-nél mar tovább foly- 

 tatni nem tudták. A felszálló víz elmaradl s hogy legalább szivattyú segítségéve] 

 kapjanak elegendő vízmennyiséget, mind az üt víztartól bekapcsolták a csövek 

 átlyukasztásával. A kézdivásárhelyi fúrás helyét az 1. ábrán F v az 5. ábrán 

 1° jelzi, szelvényem k felső részét a 8. ábra tárja elénk. 



A kapott vizet a m. k i r. bakteriológiai intézet megvizsgálta 

 b eredménykén! a következő véleményt közölte: 



A víz tartalma: összes szilárd anyag 370 mgr. Szerves anyag 52*2 mgr. 

 Salétrom 6 mgr. Klór 41 mgr. Mész kevés. Magnezit igen kevés. Kéns: v kevés. 

 Vas kev< 



Vél e in én y: Tiszta, egészséges víz. ivásra és háztartási célokra alkalmas. 



A víz lassanként azonban megváltozott, sűrű rozsdás üledéke miatt már- 

 már ásványvízre kezdtet gondolni, de végre mégis csak teljesen használhatat- 

 lanná vált. E változásnak okál abban kell keresnünk, hogy amint a feltárásokból 

 is kitűnt (Fehérmartok) .a homokos lerakódások közi (tehál ép a vízszállító réte- 

 gekben) vörös-barna limonitos iszapzsinorok vannak, melyeket a medence közepe 

 leié áramló víz az útbaeső fúrásbíi mosotl ke. 



