KÉZDIVÁSÁÍULELY VIDÉKE HÁROMSZÉK VARMEGYÉBEN. 19 



letekkel. E mozgásoknak külső jeleit e vidéken is elég alkalom van megfigyelni 

 kisebbméretű földrengések alakjában, melyek aránylag elég gyakoriak. 



A befelé való csúszás miatt a rétegek természetesen redőzöttek kell hogy 

 legyenek s igy nem épen olyan zavartalan települést mutálnak, mint aminőt a 

 megszerkesztett szelvény bemutat (9. ábra). így történhetett, hogy egy ilyen 

 gyűrődés útján keletkezett kis antiklinális átfúrása által kapták meg Oroszfaluban 

 (Stefán-féle kút!) a felszálló savanyúvizet. Ami azonban Bzinte előre is látható 

 volt, mert az e határban fekvő többi ásványos víz is arra mutat, hogy a torjai 

 «Büdös»-ből kiinduló törésvonalak egyike itt megy át. 



Hja a delta-kitöltés ■ külső morfológiai viszonyait vizsgáljuk, úgy ez is. 

 mint minden más, akár recens-delta, fönt hirtelen merész, majd aztán enyhülő 

 és végre a vízszintest majdnem megközelítő lejtéssel ereszkedik be a medencébe. 

 Az is bizonyos — úgy általánosságban beszélve az egész háromszéki medencéről — 

 hogy e kitöltést a törmeléklejtők és delták egymással összefüggő sorozatának kell 

 vennünk. Itt emlékezem még meg a delta képződményekhez tartozó szénelőfordulá- 

 sokról is, melyek nem egyszer vérmes reményeket ébresztettek a felfedezőkben. 



Az egykori delta védettebb s a berohanó víztömeg útjából kieső 

 részein, körülbelül a mai Csemáton, Ikafalva, Futásfalva 

 községek helyén ellaposodott mocsaras partrészletek voltak. Ezek elhalt 

 növényeinek s a víz sodrásából kijutott fatörzsek, az ú. n. uszadékfáknak 

 a felhalmozódásából apró kis szenesedésnek indult telepek keletkeztek, 

 melyeket tehát a kevert, autochton-allochton széntelepek közé kell soroznunk. 



Az előbb említett falvakban kútásás közben tártak fel' néha részlete- 

 ket belőlük s úgy felületesen nézve a dolgot, nagyon kedvezőnek látszott 

 az a feltevés, hogy itt a három falu alatt végighúzódó lignit-telepről van szó. 

 A terület bejárása alkalmával a mélyebb feltárásokból meggyőződtem arról, 

 hogy ezek csak elszigetelt kihasználásra nem érdemes foltok lehetnek, sőt a 

 amelyek a kutak vizének szennyezése által egyenesen károsak is. 



Jelenleg e telepek egyike sincs sehol feltárva, csak hallomásból tudom, 

 hogy egy ilyen előfordulásra mintegy 30 évvel ezelőtt Alsószent márt ónban 

 tárót is hajtottak, melyet a homok beomlása miatt félbeszakítottak. 

 A kútásási adatok is mindig csak pár dm vastag szénről szólanak. 



Amint különben az egészet elgondolom, ezek az előfordulások hasonlók 

 azokhoz, milyeneket S t e g 1 i t z ben, Berlin mellett láttam s amelyeket 

 Potonié oly mesteri módon ír le a szenek keletkezéséről szóló munkájában. 1 



A medencét kitöltő képződmények korviszonyának megállapítására 

 Lőrenthey F. felfogását fogadhatjuk el, ki a Baráthegységet 

 környező dombokat, amelyek a Kézdivásárhely környékiekkel az egykori 

 beltenger útján összefüggésben voltak, a 1 e v a n t e i emeletbe sorozza. 2 



1 Potonié: Entstehung der Steinkohle. Berlin. 1910. p. 4G. 



2 Lőrenthey F. dr. : A székelyföldi szénképződmény földtani viszonyairól. Orvos- 

 Természettudományi Qrtesítő. Kolozsvár. XX. 1895. — Lőrenthey F. dr. : Ujabb adatok 

 a Székelyföld geológiájához. Math. és Természet tud. Értesítő. Budapest 1909. 



-2* 



