FOSSZILIS BÉKÁK A PÜSPÖKFÜRDŐI PRAEGLACIÁLIS RÉTEGEKBŐL. 31 



Boulenoer (G, p. 232), (íaupp, s az eddigi irodalom proc. transversi 

 néven emlékszik meg; a stemum rendszerint egészen porcos; omosternum 

 rendesen nincs; distális phalanxok tompák, egyszerűek, vagy T, esetleg 

 háromszög alakúak. — Az alcsaládokra szóló következő kulcsol ;i saarumra 

 s az urostylm alapítottam. 



Subfamilia I. : f Platosphinae Fejérv. subfam. n. 



A sacruffi két csigolyából áll ; az urostylxm spina urostyli 

 nincs s rajta laterális iránya kiszelt/ s e d é s I (bimina 

 horizontalis mihi) találunk s ezáltal morphológiailag a sacrumiól ké- 

 vé sbbé dif ferentiálódott ; az Urostyl ú. n. processus transversni 1 nem 

 szabadon állók, csak csekély csontlécekként vagy kiemelkedésekként lát- 

 hatók a lamina horizontalis felületében. 



Ide tartozó genusok : 



Platosphus De l'Isle (?) Di/píopelturus Dep. 



(?) Bufavus Portis ' Pliobatrachus Fejérv. n. g. 



Subfamilia II. : JBii/miittae Fejérv. subfam. n. 



A sacrum egy csigolyából áll; az urostyl spina urostyli v el 

 van ellátva, laterális irányú kiszélesedés (lamina horizontalis 

 mihi) nincs s így morphológiailag élesen differentiálódott a sacrum- 

 iól; az ú. n. processus transversi (obliqui poster.9) az urostyhn — ritka 

 előfordulásukkor — szabadon állók. 



Ide tartozó genusok : 2 



f Protophrynus Pomel . Atelophryne Blgr. 



Scutiger Theob. (=Gophophryne Blgr.) Nattereria Stdr. 



Ophryophryne Blgr. Pseudophryne Fitz. 



Bufo Laur. Notaden Güxth. 



Nectophryne Buchh. & Ptrs. Myobatrachus Schleg. 



Pseudobufo Tschudi (=Nectes Cope) Bhinophrynus D. & B. 



A Bufonidae család eme rövid synopsisa után vizsgáljuk meg 

 közelebbről az első alcsaládba tartozó Pliobatrachus maradványait. 



1 Ezek jelenlétét csak a Diplopelturus- és Pliobatrachusná.] állapíthattam meg ; 

 hogy vájjon a Platós phuanáA vannak-e ily képződmények, az De l'Isle leírásából nem 

 tűnik ki. 



2 Ezen alcsaládba csak feltételesen soroltam be az összes ma élő, 

 Botjlenger (8) által a Bujonidae családba osztott nemeket, ami természetesen osteologiai 

 szempontból föltétlenül még systematikai revisiót igényel. 



