FOSSZILIS BÉKÁK A PÜSPÖKFÜRDOI PRAEGLACIALIS RÉTEGEKBŐL. 35 



kapcsolatban kitérni. 1890-ben Ch. Depéret (11, p. 172) Diplopelturus 

 ruscinensis néven leírt a Eousillonból egy pliocénkori békái, melyei a 

 Discoglossidákhoz vél sorolhatni, s melyből 1 urostyl-, 2 humerus-, 

 1 antibrachium- és 2 íibia-töredék maradt fenn, melyekről sajnos, csak 

 természetes nagyságban — fényképeket is közöl. 



Kétségtelenül az urostyl képezi a legjellemzőbb maradványt, sajnos 

 a /ónban Depéret erre vonatkozó leírása s a közölt kép nem elég világos. 

 A többi maradvány nincs a Diplopelturusnél s Pliobatrachusníű közösen 

 képviselve s így támaszpontul sem szolgálhat ; ez az oka annak, hogy 

 kételyek merültek fel bennem, vájjon az általam Pliobatraclius név alatt 

 felállított genus nem azonos-e a ÜEPÉRET-féle Diplopelturussznl, bár 

 Depéret leírása alapján ez nem valószinfí. 



Depéret a Diplopelturus urostyluskt a következőkben jellemzi: 

 «Parmi de nombreux ossements isolés de Batraciens anoures recueillis pen- 

 dant les fouilles du Serrat d'en Vacquer, se trouve un coceyx ou urostyle 

 (Pl. XVII. fig. 15) de forme trés spéciale, et différente de tous les genre.s 

 connus vivants ou fossiles. Cet os, qui s'articule avec le sacrum par une 

 double cavité articulaire, ainsi que cela a lieu dans la pluspart des Batraciens, 

 présente en dessus et un peu en arriére de cetté région articulaire une expan- 

 sion osseuse sous forme de deux paires d'apophyses transverses, triangu- 

 laires, de nature articulaire, dessinant dans leur ensemble une sorté d'écusson, 

 étranglé au milieu ou de double bouclier, d'oü le nom de Diplopelturus 

 que je propose pour ce nouveau génre pliocéne. En outre la créte verticale 

 qui se voit chez nos Batraciens indigénes sur la ligne médiane supérieure 

 de l'urostyle existe bien chez le Diplopelturus ; mais au lieu de commencer 

 a la partié tout a fait antérieure de l'os oü elle présente mérne son maximum 

 de saillie, elle ne se montre ici qu'á partir du milieu de l'écusson ci-dessus 

 décrit et s 'élévé progressivement en arriére pour acquérir son maximum 

 de saillie un peu avant la longueur totale de Purostyle. 



La dimension de cet urostyle est sensiblement supérieure a celle du 

 mérne os dans une trés forte Grenouille ordinaire de nos pays, mais elle 

 est lóin d'égaler la taille des grands Latonia d'Oeningen et de Sansan.* 



Ama különbségeket, melyek csupán faji jellegűek volnának, figyelmen 

 kívül hagyva, csak egy bélyegre óhajtanék rámutatni, mely Depéret előbb 

 idézett s az urostyl «créte verticale»-jára vonatkozó szavaiból világlik ki ; 

 ezek szerint ugyanis a Diplopelturus coceyx? egy spina ossis coccygeivel van 

 ellátva s ez a jelleg az én Pliobatrachusonmkl teljesen hiányzik. 

 Itt csak a pars tectiformis középső ormója látható, mely semmiképen sem 

 tekinthető emíanak; hogy ezek után sem merem határozottsággal kimon- 

 dani a generikus különbözőséget Diplopelturus s Pliobatraclius között, az 

 azért van, mert egyrészt a Depéret leírásához mellékelt fénykép dorsális 

 oldalról lévén készítve, nem nyújt útbaigazítást Depéret szavaihoz, melyek- 



3* 



