46 BÁRÓ FEJÉRVÁR Y ÜBZA GYULA 



Lánghae Fejérv.) esetében is. Mind ennek ellenére az eddigi megfigyelé- 

 seimből menthető morphológiai és correlativ-topographiai analógiák — 

 közvetlen bizonyítékok ugyanis ezidő szerint teljesen hiányzanak, — nem 

 engedik meg, hogy belőlük e nyújt ványok származására vonatkozólag 

 kellő alappal bíró következtetéseket vonhassanak. 



Meg kell emlékeznem e helyen még egy olyan tényről is, amely az 

 urostyl nyújt ványainak a proc. obi. po.st.-szel való homologitása ellen lát- 

 szik szólni. Camerano egyik értekezésében (9) abnormálisan fejlett Bombina- 

 tor sacrwraokról ír, s ennek kapcsán Goette egy rajzát is közli (p. 447, fig. 

 2.), amelyen egy normális kifejlődésű dilatatiókkal bíró vert. sacr. 

 látható, az urostylon pedig egy csigolyát találunk, mely jobboldalán egy 

 egyenes, kissé hátrafelé tartó, széles 1 nyújt vánnyal bír, s ennek elülső 

 sarka a dilatatio sacralis hátsó sarkával érintkezve, mindkettőnek peremén 

 összefüggő porclemezt találunk (III. tábla, 7. ábra). Ez az állapot amidőn 

 •az urostyliison még csigolyás elkülönülés látható, kétségtelenül ősi állapot, 

 így tehát közelfekvő a gondolat, hogy az egyébb vele együtt fellépő je- 

 lenségeket is atavistikus formátióknak tekintsük. Goette eme rajza a 

 szerzők régi felfogását támogathatná, mely szerint az urostyl nyújtványai 

 -a hajdani első postsacralis csigolya (urostyl 1-ső csigolyája) proc. trans- 

 versiú volnának. Ha e széles nyujtvány proc. trans. volna, analógia alap- 

 ján a dilatationes sacralest is az előző szerzők módjára diapophysiseknek 

 lehetne tartani. (Invers következtetése azon esetnek, amelyet a Mega- 

 lophrysnkl utoljára megcáfoltam.) E feltevés tarthatatlanságát még az 

 alábbiakban fogom kimutatni. 



Szabadjon ezzel kapcsolatban egy kis kitérést tennem; vegyük kissé 

 közelebbről szemügyre az európai Bombinatorok sacralis tájékát. Ezeknél 

 u. i. a Goette- féle esettel szemben, az urostylon a rudiment ser csigolya 

 középső befűződése után következő ívszerűen hátrahajló tüskék 

 alakjukat illetve megint a sacralis csigolya proc. obi. post.-eihez hasonlók. 

 A Bombinator urostylon a Palaeobatrac hidak hoz hasonlóan 

 még két pár neurális nyílás van, az első a nevezeit tüskék alatt 

 fekszik, a második, mely az elsőnél kisebb, valamivel hátrább, egy-egy 

 finom kis ormó alatt van elhelyezve, mely mindkét oldalt a tüskék haj- 

 lásánál kezdődik s az imént nevezett kis nyílások felett vész el az urostyl 

 testében; e képződmény a Inni. hor. csökevényének vehető. Ami pedig 

 a dilatationes sacralest illeti, azok ill sem tekinthetők, az előbb említett 

 analógia alapján sem, proc. transversinek ; elülső peremük morphológiai 

 .szerkezete megegyezik a 8-ik csigolya proc. trans.-vivel, úgy hogy ez utób- 

 biak — akár a Pelobatesnél, — csak benne foglaltainak e kiszélesedésekben, 

 amelyeknek csupán elülső peremét képezik, szemben a dilatatiókat 



1 Kétségtelenül Becundaer csontanyag álla], figy mint a düat. sacr. esetében. 



