78 TÁR8ULATI ÜGYEK. 



Ezekben vázoltam anyatársulatunknak inult évi működését, amelyből 

 kitűnik, hogy a Magyarhoni Földtani Társulat a tudományos geológiának csak- 

 nem minden ágában, sőt a segédtudományok terén is, szinte, hogy úgy mondjam ; 

 Bzokatlanul élénk munkát végzett. 



Mielőtt továbbmennénk, vessünk egy pillantást fiatal szakosztályunk 

 működésére. 



A Barlangkutató Szakosztály mindössze 4 éves múltra te- 

 kinthet vissza , minthogy az eredeti Barlangkutató Bizottság, Len- 

 hossék Mihály elnök és Kadic Ottokár titkár urak buzgalmából, csak az 1913. 

 évben alakult át önálló szakosztállyá. 



Miként Elnök úr megnyitójából már értesültünk is, a szakosztály vezetésé- 

 ben az elmúlt év folyamán lényeges változás történt, amennyiben Lenhossék 

 Mihály egyetemi tanár úr sokoldalú elfoglaltsága miatt 1916 május 31-én lemon- 

 dott elnöki tisztéről s a szakosztály ügyeit az idei évzáró ülésig Bella Lajos 

 alelnök úr vezette. A szakosztály ügyrendjében is történt változás, amennyiben 

 a választmány tagjainak számát 6-ról 8-ra emelte, új tagokul beválasztva Bartucz 

 Lajos egyetemi magántanár, antropológus és Mihók Ottó paleoeHtomológus 

 urakat. A szakosztály folyóiratát: a Barlangkutatás IV. évfolyamát az 

 elmúlt évben is a szakosztály ügybuzgó titkára : Kadic Ottokár úr szerkesztette, 

 Kormos Tivadar dr. választmányi tag közreműködésével. A 150 tagot szám- 

 láló szakosztály működését a következőkben ismertetem: 



Bár a szűkös anyagi viszonyok az 1916. évben nagyon korlátozták az osz- 

 tály működését, a magyar barlangkutatás ügye a ni. kir. Földtani Intézet sa Nem- 

 zeti Múzeum régiségtára jóvoltából mégsem akadt meg. Ezen intézmények kül- 

 detésében számos jelentős ásatás történt. 



1. Így Hillebrand Jenő dr. nemzeti múzeumi segédőr a borsodmegyei 

 Istallóskő-barlan.u'ban, Szilvásvárad vidékén ásatott s ezúttal is az aurignacien 

 kulturaemeletbe tartozó paleolit kőeszközöket gyűjtött. Ugyanez a kutató a 

 baj ó ti Jankovich-barlangban is ásatott s itt a solutréenbe tartozó kő- és csont- 

 eszközökre bukkant. 



2. Kadió Ottokár dr. Herkulesfürdő környékén kutatott és pedig a) a 

 Piatra Banici nevű sziklacsoportban nyíló Zoltán -barlangban diluviális vagy 

 pleisztocénkorú emlősfaunát fedezett fel; b) a fürdő mellett levő híres Rabló- 

 barlangban prehisztorikus anyagot, neolit-cserepeket talált, amelyek lényegesen 

 különböznek az e korbeli felvidéki leletektől; c) végül a Domogled oldalában 

 magasan nyíló Imre-barlangot térképezte. Ezenkívül a borsodmegyei Hámor 

 határában, a Büdös-pestből rendszeres ásatásokkal egyrészl gazdag neolit-régi- 

 ségeket, másrészt több száz paleolit-szilánkot tárt föl, amely utóbbiak kultúr- 

 Bzintjél még nem sikerült megállapítani. 



3. Kormos Tivadar dr. az óruzsini Nagy-barlanghnn megtalálta azt a 

 pleisztocén szenes-rétéül . amelyet már Bóth Samu is a diluviális ember tűzhelyé- 

 nek tartott s épen ezért tiszteletére HÓTHSAMU-barlangnak nevezett el. Felkutatta 

 azonkívül a híres jászói barlangot, amelyet a premontrei rend prépostjáról Takács 

 MENYHÉRT-barlangnak nevezett el. 



