TÁRSULATI ÜGYEK. 85 



tanár társaságában beutazta Erdély nagy részét s különös előszeretettel tanul- 

 mányozta a Bihar-hegységet. Több mint 50 éves szolgálata után 1901-ben nyu- 

 galomba vonult s kezdetben Kolozsvárott, majd Budapesten élt. 1910-ben SzÁ- 

 deczky Gyula ajánlatára tagjaink sorába lépve. 6 éven át egyik legszorgalmasabb 

 látogatója volt üléseinknek, Késztvett összes kirándulásainkon. Többen emlé- 

 kezünk még az 1910 május 26-án Schafarzik elnök úr által vezetett nógrádi 

 kirándulásra, ahol lel : s tagunk a nógrádi Várhegy dacit -kúpját koronázó romok- 

 ról pompás előadást tartott. Élénk emlékezetünkben van még az 1911. évi pün- 

 kösdjén, június 4— 7-én tartott tanulmányútunk, amelyet Lóczy Lajos igazgató 

 úr vezetett s ahol fáradhatatlan öreg szaktársunk Alsóörs. Tihany, Aszófő, Bada- 

 csony, Gulács s Szentgyörgy-hegy tanulmányozásában a legnagyobb gyönyörű- 

 séggel vett részt. (A Földtani Közlő n y 1911. évi 41. kötetében (56. ábra) 

 a Szentgyörg3'-hegy oldalában felvett fénykép a boldogultat turista - 

 ruhában, kezében kalapáccsal mutatja.) A háború kitörésekor egyik váczi 

 ismerősének a következőket írja : «Mennyire sajnálom, hogy korom miatt nincs 

 módomban kipróbált váczi ezredemet a csaták mezején vezetni». A háború folyama 

 alatt lelkülete kissé nyugtalan lett, különösen amióta egyetlen leányának: Olgá- 

 nak férje: Jancsó Árpád alezredes a mezőlaborci ütközetben elesett. De azért a 

 természetszeretete állandóan kísérte s 1916 augusztus 20-án unokáival kirándult 

 a Vác melletti Naszályra, felkereste régi működésének helyeit — érezve, hogy 

 ez búcsúlátogatása. Másnap augusztus 21-én, hétfőn reggelre holtan találták 

 ágyában. Temetésén Szontagh Tamás elnök úr személyesen képviselte Társula- 

 tunkat s ravatalára koszorút helyezett. 



Palkovics József széleskörű, általános műveltségű férfi volt, aki úgy a 

 katonai, mint a polgári erényekben dísze volt a magyar társadalomnak s büszke- 

 sége Társulatunknak. 



8. Pantocsek József botanikus, született Nagytapolcsányban 1846 ok- 

 tóber 15-ón. Kora ifjúsága óta növénytannal foglalkozott, vakációit a Magas 

 Tátrában botanizálással töltötte. 1872-ben 6 hónapon át Déli-Hercegovmát, 

 Montenegrót s Dalmáciát utazta be s ennek eredménye a Pozsonyban 1874-ben 

 megjelent Adnotationes ad flórára e t faunám Hercegovináé 

 et Dalmatiae című munkája, amely miig alapvető munka a balkáni flóráról 

 1876-ban Bécsben orvosi oklevelet szerzett s 1896 óta a pozsonyi országos köz- 

 kórház igazgató főorvosa volt, de amikor az intézetet az egyetem vette át, nyuga- 

 lomba vonult s tavamoki birtokán élt 1916 szeptember 7-én történt haláláig. 

 Pantocsek 1880 óta főkép mikropaleontológiai munkákkal foglalkozott ; s e téren 

 Magyarország fosszilis bacillariáiról háromkötetes munkát írt 102 táblával, amely 

 német nyelven 1886—1892 között Nagytapolcsányban jelent meg, majd 1905-ben 

 Berlinben. Pantocsek az első hazánkban, aki mikro fotográfiák készítésével fog- 

 lalkozott s mikroszkópos diatoma-felvételeit az 1885. évi országos kiállítás arany- 

 éremmel tüntette ki. Mikrológiai kutatásai kiterjednek az egész föld bacilláriás 

 kőzeteire; a ha ciliáriákról mint kőzetképző lényekről 1894-ben Bécsben világszerte 

 elismert munkát adott ki. A Balatoni kovamoszatokról 1902-ben írt egy 17 táblás 

 tanulmányt. Gazdag gyűjteményét a pozsonyi természettudományi s orvosi 



14 



