228 



l' SCHOLTZ MARÓIT 



mini a karancscsúcsi (727 m) andezitek szintén amfibolandezitek, de annyira mál- 

 lotfcak, hogy a kőfejtői előfordulással együtt tárgyalni nem lehet. 



A karancsi andezittipus Somoskőújfalu és Kagyolc között, a Máv. ruttkai 

 fővonal mentén van a legjobban feltárva, az ú. n. «sátorosi állami kőfejtőbem. 

 A kőfejtő azonban nem tévesztendő össze a Sátorosheggyel, nem annak az olda- 

 lába van mélyesztve és nem annak a kőzettípusát tárja fel, hanem a Karancs- 

 hegységél . 



Szabad szemmel az andezitekben csak földpátok, amfibolok éa kisebb- 

 nagyobb gránátszemek ismerhetők fel. 



Mikroszkóp alatt a kőzet hipokristályosan-porphiros szövetet mutat. Az 

 alapanyaga földpátból, vékony amfibolt ükből, üvegből, magnetitszemekből és 

 kloritból mint mállási termékből áll. Ebbe az alapanyagba vannak beágyazva a 

 porphyrosan kivált (intratelluros) elegyrészek: földpút, amfibol, magnetit, il- 

 raenitkr'.stályok és a hegység némely részében kevés biotit ? vagy piroxén. 



Karoncs. 



697„. *?• 



tleia>egíeto 



20. ábra. A Karancs-hegység geológiai szelvénye. Schréteb Z. dr. szerint, 

 Magyarázat. 1 = alsó és felső nligocénkorú agyagos pala; 2 = glaukonitos homokkő 

 (felső oligocén felső része az az alsó mediterrán emelet alsó tagja) ; 3 = amfibolos 



null zit ; 4= bazalt, 



A földpátok vékonyabb, vagy vastagabb táblák, majdnem mindég auto- 

 morphok. Kristályformái a következők: (001), (010). (llo), (110) és (101). 



Bázikus plagioklászok; kioltásuk alapján a lábra dorit-bytoronil sorba tar- 

 toznak. Optikai karakterük részben -f , részben — . 



Zónális szerkezet gyakori. A zónák a kristálylapokkal parallel haladnak. 

 Szamuk, szélességük különböző, kifelé többnyire savanyúbbak mini befelé, azaz 

 a külső zónák gyengébben törika fényt, mint a belsők. Ezeken kívül találkozunk 

 olyan földpátkristályokkal is, amelyekben a savanyúbb és bázikusabb zónák 

 többszörösen váltakoznak egymással. 



Nagyon gyakori az ikerképződés. Legközönségesebb az albit-ikertörvóny. 

 Ritkán helyezkednek a különböző egyének lemezei sűrűn egymás mellé, hanem 

 rendesen fósűszerűen egymásba nyomulnak. Az egészen keskeny lamellák mellett 

 gyakoriak a vastagabbak is, amikor csak néhány lemez vesz reszt a poliszint etikus 

 iker alkotásában. Vannak egyének, amelyeken az albit- és periklin-ikeri örvény 

 egyszerre fordul elő, de rendesen tökéletlen kifejlŐdésüek. Bavenói ikrek nagyon 

 ritkák. 



