A KARANCS-HEGYSEG ANDEZITJEI 229 



A földpátok gyakran repedezettek, összetöredezettek, sokszor szabályta- 

 lanul halmozódnak fel. 



A plagioklaszok rendesen sok zárványt tartalmaznak, leggyakoribb a sala- 

 kos üvegzárvány. Ritkák a fekete niegnetitszemek, a nyúltabb, vagy zömök, 

 prizmatikus apatitok. Több apatitot csak egyszer észleltem interpozició gyanánt 

 egy olyan földpátban, amely közel volt egy apatitkristályokban nagyon gazdag 

 amfibolhoz. A zárványok elrendeződésében bizonyos törvényszerűségeket figyel- 

 hetünk meg. A barnás üveganyag a földpátban levő repedések mentén jelent- 

 kezik. Az eliptikus, vagy elágazó üvegzárványok pedig majd a kristály belsejében 

 vannak felhalmozva, majd zónálisan helyezkednek el. Előfordul az az eset is, 

 hogy a kristály belseje telve van zárványokkal, erre egy keskenyebb, de zárvány- 

 mentes zóna következik, majd egy vékony, zárványokkal telített, míg a peri- 

 férián egy teljesen tiszta szegély mutatkozik. Elég gyakori zárványok a földpá- 

 t okban a hosszú-vékony amfiboltűk is. 



A földpátok mállására vonatkozólag a következőket emelhetem ki. Sátoros- 

 kőfejtő és a Karancs (668 m) csúcs andezitjében a földpátok általában frissek. 

 Kalcitosodás csak helyenként mutatkozik; infiltráció útján kloritosodott ; de a 

 kloritosodás nagyobb mérveket nem ölt, csak helyenként jelentkezik. Minden 

 valószínűség szerint klinoklórral van dolgunk, mert c = c és a kettőstörés is a 

 klinoklórnak megfelelő kettőstörés. A többi helyeken azonban a földpátok, főleg 

 a zárványokban gazdagok többé-kevésbé mállottak. A Homorútető, Csákta és a 

 Karancscsúcs (697 m) andezitjeinek földpátjainál a mállási folyamat eredménye 

 egy színes, pikkelyszerű halmaz, amelyben minden körülmények között felismer- 

 hető a kalcit, klorit és muskovit, de részletekig menő meghatározásokat végezni 

 nem tudtam. Epidotrögök, mint másodlagos termékek ritkák, de előfordulnak. 



Teljesen elmállottak a Karancscsúcs és a Babonyirpuszta -kőfejtő andezit- 

 jének íöldpátjai. Anyaguk sohasem marad meg ép megtartásban, hanem a helyét 

 egy kalcitos, kloritos, muskovitos halmaz foglalja el. 



Az amfibolok prizmatikusak, kisebbek, mint a sátoroshegyi andezitben. 

 Az (110) szerint jól hasadnak. Kristályformáik: (110), (010) és (001). Színük barna, 

 optikai karakterük negatív, tengelyszögük nagy, tehát bazaltos amfibolok. Pleo- 

 chroismusuk jelentős, c == zöldessárga, reá merőlegesen szalmasárga vagy barnás- 

 sárga . 



A korrózió és magmatikus resorpció jelenségeit nagyon sokszor megfigyel- 

 hetjük, az utóbbit majdnem minden esetben. A változó vastagságú opacitos 

 szegély már teljesen elklorítosodott, telve van magnetitszemecskékkel. Az opa- 

 citosodás némely esetben nagyobb mérveket ölthet, felemésztheti az egész amfibol 

 anyagát és egy magnetitszemekben nagyon gazdag kloritos halmazt eredményez. 

 Zárványokban elég gazdag az amfibol. Földpát, apatitkristályok, majd 

 maga az alapanyag fordul elő mint zárvány. Gyakoriak a négyszögletű magnetitck. 

 míg az oszlopos ilmenitek ritkák. Mindkettőnél szépen megfigyelhető a rozsdáso- 

 dás, illetőleg a leukoxénesedés. Biotitlemezkét mint zárványt kétszer találtam az 

 amfibolkristályban, rutilszemet pedig egyszer. 



A mállási folyamatokkal szemben többé-kevésbé ellentállók az amfibolok. 

 A Batorosi kőfejtőben erősen mutatkozik ugyan a kloritosodás és kalcitosodás, 



