A KARANCS HBQYőÉG ANDEZITJEI. 233 



Ikerkópződés gyakori, legáltalánosabban elterjedt az albit-ikertörvény, 

 kevés lemez vesz részt a poliszintétikus iker alkotásában. Kitkán váltakoznak 

 szélesebb é s keskenyebb lemezek egymással ; sokszor a szélesebb lamellák fésű- 

 Bzerű benyomulása figyelhető meg. 



Periklintörvény csak az albittal együtt lép fel, poliszintétikus ikrek szerinte 

 ép úgy képződnek mint az albitikrek, a lamellák itt is szélesek, sőt tekintélyes 

 vastagságot is elérhetnek. Bavenói ikertörvény ritka; a két ikerhelyzetben lévő 

 egyén külön-külön albit-, illetőleg periklin-ikerrovátkoltságot mutat. Szabály- 

 talan összenövések szintén megfigyelhetők. 



Zónális szerkezet gyakori, de nem általános; vannak földpátok, amelyek 

 teljesen zónás felépítésűek, de viszont vannak homogén egyének is. A zónák 

 száma változó, míg egyeseknél csak néhányat észlelünk, addig a többieknél sűrűn 

 következnek egymásután a különböző szélességű zónák; párhuzamosan haladnak 

 a kristályélekkel, a külsők legtöbb esetben alacsonyabb fénytörésűek mint a 

 belsők, azaz savanyúbbak, de néhány helyen a bázikus és savanyú zónák válta- 

 kozása figyelhető meg. 



Sok helyen összetöredezettek a földpátok, némely esetben az összetöredezés 

 nagyobb mérveket ölt. 



Zárványokban nem olyan gazdagok mint a kőfejtő földpátjai. Salakos 

 alapanyag-zárványok és üveg-zárványok az uralkodók. Az üvegzárványok alakja 

 változatos, lehetnek kissé megnyúltak, vagy szabálytalanok, rendesen barnás 

 színűek. Elhelyezkedésük különböző. A kristály belsejében annyira felhalmo- 

 zódhatnak, hogy tökéletesen kitöltik azt, máskor csak szórványosan fordulnak 

 elő. Nem egyszer jelentkezik a szegélyen egy vékony, zárványokban gazdag zóna, 

 majd egy szélesebb, zárványoktól mentes következik, végre a kristály belseje 

 ismételten zárványokkal teli. Sokszor a kristályban levő repedések mentén halmozó- 

 dik fel a tiszta üveg. Hypersthen-, vagy félhold alakú csillámlemezek csak el- 

 vétve találhatók mint zárványok. Hosszú, vékony amfiboltűk, valamint a legöm- 

 bölyödött rutil-interpoziciók a ritkaságok közé tartoznak. 



Mállási jelenségek ritkák, kloritosodás csak helyenként figyelhető meg. 

 Nagyon sokszor a földpátok kerületén egy vékony rozsdás szegély mutatkozik, 

 amihez minden valószínűség szerint az anyagot az alapanyag magnetitszemei 

 szolgáltatják. Másodlagos termék gyanánt egy helyen epidotot találtam. 



A hypersthenek vagy zömök oszlopok, vagy hosszú, nyúlánk prizmák 

 Vízszintes átmetszetük nyúlt nyolcszög, kicsiny prizmalapokkal és a piroxénekre 

 jellemző (110) szerinti hasadással. Nagyságuk változatos, vannak egészen nagy, 

 majd fokozatos átmenettel egészen kicsiny kifejlődésű hypersthenek is. Legtöbb 

 esetben tökéletesen automorfok, szélük csak néha foszlányos. 



Az összes hypersthenek optikailag negatívok, pleochroismusok erős. c = 

 ceízzöld, reá merőlegesen világosabb, illetőleg sötétebb szalmasárga. 



Zárványai közül a magnetit uralkodik négyszögletes, oktaederszerű kereszt- 

 metszeteivel, de gyakoriak a bosszú, megnyúlt, pálcika-alakú ilmenitek is; üveg- 

 zárvány kevés, az apatit pedig a ritkaságok közétartozik. Korrózió következtében 

 sokszor alapanyag tódul be a hyperstenbe; földpátkristályok mint zárványok 

 szintén elég gyakoriak. 



Földtani Köxlöny. XLVII. köt. 1917- 16 



