246 VEGYES KÖZLEMÉNYEK. 



Az epicentrum valószínű helye eszerint: 

 46° 4' É sz. és 18° 20' Grw. K. h. 



A legerősebben megrázott területen a földrengés erőssége meg- 

 közelítette a VI°-o t a XII°-o s földrengési erősségi skála szerint. 



A pleisztoszeizta terület Bogáros, Nagykózár, 

 Magyarsarlós és Kátoly által határoltatik ; az ezen izoszeiztán belül 

 eső terület nagysága 57 km 2 , ami egyenlő egy 8'5 km sugarú kör területével. 



A középső rengési övet határoló izoszeizta Mecsekszabolcs, Hird, 

 Szellő, Hidor és Kiskozár közelében vonul el. Ez a terület 126 km 2 

 nagyságú éi sugara eszerint 40'2 km. Ennek a zónának is, miként a legbelső 

 magnak hosszanti, NyÉNy— KDK irányú a tengelye. 



Végül a máj us 29.-i földrengés határizoszeiztája a következőkép fut végig 

 az egész területen : északnyugaton közvetlen a Mecse k-aljában halad, amennyi- 

 ben P é c s-b ányatelep, Somogy és Pécsvárad ezen a vidéken a 

 rengési terület legszélére esnek ; keleten Püspökszenterzs ebet már a 

 határizoszeiztán kívül esik, úgyszintén Ma ráz a is ; délen és nyugaton L i p i t ó d, 

 Lothárd, Mislény és Pécs környéke abba bele esnek. Azegész ren- 

 gési terület 300 km 2 kiterjedésű és így sugara 61*8 km. 



Dr. Vadász Elemér úr szíves közlése szerint a szóbanforgó földrengés 

 egész területe az É s z a k-b aranya i-szigethegyseg mezozoós alaphegységétől 

 délre a középbaranyai dombvidék legfiatalabb időben lesülyedt gránit alaphegység 

 részletére esik s így a földrengési terület, valamint az epicentrum helyzete ennek 

 a földtanilag megállapított fiatal mozgásnak máig is folyamatban lévő megnyil- 

 vánulását bizonyítják. 



A megfigyelési anyag egyéb érdekes részletei közül még megemlítendők a 

 következők :alökés iránya Pécsett, Kiskozáron délről északnak 

 haladónak észleltetett, míg Hirden állítólag északról délnek haladó volt. 

 Pécs-bányatelepen, Pécsváradon, Nagykozáron, Szellőn 

 ésLiptódon a lökés iránya szerint a földrengési hullám mindenütt keletről 

 nyugatra haladó volt. A pleisztoszeizta területen, sőt részben azonkívül is, a lökés 

 mindenütt határozottan vertikálisnak észleltetett, amj igen nagyjelentőségű, mert 

 zökkenésszerű mozgásra mutat reá. Egybevetve a lökésirányokra vonatkozó ész- 

 leléseket, azt tételezzük fel, hogy az a rög, amelyet az 1909 május 29.-Í földrengés 

 mozgásba hozott, keletről nyugat felé haladva zökkent és 

 annak középső részén erősebb lefelé irányuló zökkenés történt. Lehetséges az, hogy 

 a kérdéses mozgás ebben az irányban egészen minimális volt, sőt hogy végered- 

 ményben még precíziós nivellementtel sem lehetne számottevő (centiméterekre 

 menő) magasságkülönbségváltozást kimutatni, de hogy ez a mozgás a földkéreg- 

 ben nagyon is lehetséges és különösen lehetséges "it. ahol a földtani vizsgálatok 

 szerint igen fiatalkori mozgásoknak kelleti a legújabb illőkben is végbe mennie, 

 nem kétséges ós úu r y a/t vélem, a magyarázal elfogadható. 



Hogy ezen a területen süiyedés tényleg történt, annak közvetlen bizonyí- 

 tékául tekinthetjük a mecsekszabolcsi szénbányákban észlelteket. Itt 

 az ácsolat a bánya minden szintjében recs< > szón-, mint kődarabok hullot- 



