A FÖLMÉREG LEGFIATALABB TEKTONIKUS MOZGÁSAIRÓL. 



Irta Dr. Pávai Vájna Ferenc m. kir. geológus-mérnök. 1 



Földünk szilárd kérgének arculata a nagy köztudatban, még ma is úgy 

 szerepel, mintha ősrégi idők óta változatlan volna- s hegyláncainknak íeltornyosodá- 

 sat legalább is hirtelen lefolyt katasztrófáknak tudja be. Sőt szakembereink sem 

 vallják mind, hogy azok a tektonikus erők, amelyek több ezer méteres hegy- 

 láncokat emeltek ki rég múlt geológiai korokban, ma is változatlanul működnek, 

 ma is éreztetik hatásukat . Az embereket megtéveszti a mű óriási mérete, szemben 

 az alig észrevehető földkéreg elmozdulásokkal, amelyeket napjainkban meg- 

 figyelhetünk s különösen az időnek emberi mértékkel való téves fölfogása. Pedig 

 ugyebár évek kellenek egyetlen díszes palota felépítéséhez is, holott az csak parányi 

 hangyaboly az Alpesek, vagy Himalája tömegéhez képest. Emberi létünk csak egy 

 rövidke pillanat földünk életében s ha egy emberöltő alatt csak egy pár téglát 

 rakunk le képzeletben, földünk történetének ideje olyan hosszú, hogy építmé- 

 nyünk meghaladná a föld felszín legnagyobb magasságkülönbségeinek méreteit. 



Ha ilyen gondolatokkal vizsgáljuk a földkéreg egyenetlenségeit és az azt 

 felépítő kőzetrétegek fekvését; önmagából következik, hogy ha a régebbi üledék- 

 rétegek meredeken összegyűrtek, mélyen lesülyedtek, vagy messze át vannak tolva , 

 a fiatal és fiatalabb lerakodások is kell hogy valamelyes helyzet változáson men- 

 jenek át. 



És vájjon még mindig úgy találjuk-e, amint egy rövid évtized előtt is hitték, 

 hogy hazánk fiatal harmadkori rétegei zavartalan normális, lapos településben 

 vannak? A világért sem! De nem azért mintha a sok esetben derékszögnél is 

 nagyobb szög alatt fölhajlított képződményeink azóta indultak volna útra, hanem 

 azért, mert amint meg fogjuk látni, az örök helyzet változás ezeknél is épen úgy 

 érvényesül, mint a régebbi hegységeket fölépítő kőzeteknél. Ezek is lassan bár, 

 (lecsúsznak, másznak az idősebbek után, vagy előtt: űzve attól a hatalmas erőtől. 

 — amely többek között — öreg földünk kuszált kérgében egyensúlyra törekszik. 



Egykor mély tengerteknők kitöltődnek s magasra tornyosuló hegyláncok el- 

 simulnak, mialatt az előbbi lerakódásai szomszédságukban, megint csak fölfelé 

 törnek lassan évek százezrei és milliói alatt. 



Mi sem természetesebb, hogy földünk kérgének ez a mozgató rugója a 

 harmadkor után sem bénult meg, ma is kell, hogy legyenek abban mozgások, 

 változások csak úgy mint régen s valaminő formában meg is nyilvánulnak. S tény- 

 leg, hogy mást ne mondjak a jó öreg föld. hol itt, hol ott megrázkódik, földrengés 



1 Előadta a Magyarhoni Földtani Társulat 1917 ápril 4-iki ülésén. 

 Földtani Köilouy. XLVIÍ. köt. 1917. 17 



