250 VEGYES KÖZLEMÉNYEK. 



van, amely sok emberi kártyavárakat dönl halomra 3 de a föld kérgén vajmi rit- 

 kán hoz létre szembeötlő változást. 



A földrengéseknek nagy irodalma van, ellenben annak, hogy tercier utáni, 

 vagyis negyed- és jelenkori üledékeink maradandó nyomait viselnék a tektonikus 

 elmozdulásoknak, irodalmunkban nem igen akadunk nyomára, aminek különben 

 legfőbb oka, hogy az újabb időkig geológiailag s pláne a tektonika szempontjából 

 teljesen figyelmen kívül maradtak. A fölvevő geológus vajmi ritkán fordítotl 

 gondot arra, hogy még ezeket is taglalja, vagy településüket részletesebben tanul- 

 mányozza. Legfennebb a kavicsok és lösz voltuk némileg kivétel, meg az egészen 

 lokális tőzeg es barlangi lerakodások. 



Arra pedig bízvást merem mondani, hogy senki sem gondolt, hogy negyed- 

 kori, pleisztocénüledékekben olyan elmozdulások is lehetnek, amelyek alapján 

 azokon átvonuló redőzéséket, sőt ezek speciális kifejlődéseit is meglehetne álla- 

 pítani. Megvallom, eleinte nini:;' m sem hittem, de annál nagyobb volt megelége- 

 désem, midkor meggyőződtem, hogy az 5, 6, 8, 10, 13. 16°-os dőlésű pleisztocén- 

 rétegekből konstruált redők és kisebb boltozatok, az abból a pleisztocénvidékből 

 lassan kiemelkedő kövületes pannóniai rétegekben is folytatódnak Belovár kör- 

 nyékén es pedig úgy ÉNy, mint DK felé. Ha ehhez hozzáveszem még azt a körül- 

 ményt, hogy az orografia is, amely pedig redőzött üledékeknél és boltozatoknál 

 nagyon beszédes szokott lenni, minden tekintetben a pleisztocénrétegek dőlés- 

 viszonyait tükrözi vissza, azt hiszem, a következőkben nagyrabecsült olvasóimat 

 is meg fogom győzni megfigyeléseim helyességéről. 



Bevezetésül utalnom kell arra, hogy a hasonló, sőt még fiatalabb tektonikus 

 földkéreg elmozdulásokra eddigi tanulmányaimban is pár helyen hívtam föl a 

 szakkörök figyelmét. A Nagyküküllő segesvári szorosával kapcsolatosan utaltam 

 arra, hogy amíg azonfelül es alul a folyó széles mederben kanyarog, addig, ahol 

 az egészen lapos segesvári redő harántolja, szorosban szorong és ma is bevág, 

 ellentétben a fölül és alul levő részekkel. Ugyanott 1 emlékeztem meg hasonló 

 esetről a Horvátországgal szomszédos Muraköz szelencekörnyéki petroleumos 

 területéről, ahol «aszelencei antiklinális, áthaladva a szelencéi patakon, szűkebbre 

 szorítja annak völgyét s ma az ott bevág, amíg fentebb, az antiklinális tengelyén 

 túl, széles, lapos völgyében stagnál a víz, mocsaras tavacskát formálva. Azt hiszem. 

 nem csalódom, amikor azt tételezem föl, hogy ezeket a viszonyokat is a redő 

 tengelyének mai fokozatos, de nagyon lassú kiemelkedése hozta es hozza létre .» 



A Magyarhoni Földtani Társulat 1913 januári ülésén négy-öt helység ma 

 is fokozatosan kiemelkedő határairól beszéltem Segesvártól KDK felé, amelyet 

 megint csak a harmadkori rétegek redőinek máig tartó kiemelkedésével magya- 

 ráztam. Hogy helyesen ítéltem meg azokat a morfológiai jelenségeket, akkor 

 egyik neves tudósunkkal szemben kétségtelenül igazolják újabb horvát-szlavón- 

 országi gfigyéléseim. 



Amint mar a Muraközről említettem, Horvát-Szlavonország harmadkori 

 lerakodásai ír- épen úgy redőzve vannak, mint azt az erdélyrészi medencéről 



1 [),■. l'Áwi Vájna Fbebno: A/. Erzsébetváros -Héjjasfalva, Fogarae Rukkor kö- 

 zötti terület tektonikai, stratigráfiai és morfológiai viszonyai. 



