VEGYES KÖZLEMÉNYEK. 251 



sikerült kimutatnunk, sőt szempontunkból ennek a területnek még az az előnye 

 is megvan, hogy helyenkénl a harmadkor legvégén, a levantei időszakban is 

 típusos állóvízi üledékrétegek rakodtak le nagy vastagságban s azok is erősen 

 gyűrődöttek sokszor 40— 80°-ig. Nyilvánvaló tehát, hogy itt a tektonikus föld- 

 kéregmozgások a tercier után is megnyilvánultak, hiszen a harmadkor végén 

 lerakódott rétegeket csak megszilárdulásuk után érhette az említeti maradandó 

 jellegű hely/elváltozás. Tehát már magában véve ez is azt bizonyítaná, hogy a 

 negyedkorban is tovább folytatódnak a tercier elmozgások. De ha ez így van, 

 akkor annak a nyoma meg kell, hogy látszódjék a réteges pleisztocénüledéke ken 

 is, ha vannak. 



Mi sem természetesebb ugyebár, mint az, hogy amikor a magas Hadügy- 

 minisztérium 1916-ban Horvát -Szia vonoiezágba vezényelt ki petroleumkutatásra 

 s olyan területet kaptam az említett kutatások magyar kincstári vezetőségétől, 

 amelynek fele negyedkori lerakódásokkal van fedve, ilyen meggondolások vitán 

 egyáltalán nem estem kétségbe, hanem belevágtam a pleisztocénvidék kellős 

 közepébe s kerestem az ott nem levő tercierrétegek kibúvását s jobb híján persze. 

 a réteges negyedkori üledékeket. A sors különös kedvezése folytán még eddig 

 mindég találtam valami újat, amikor valamihez hozzáfogtam s ez a tudat itt 



IS lelkesített . 



Pár nap alatt már nemcsak azt tudtam, hogy Horvát -Szia vonországban 

 a pleisztocénlerakódásoknak több színtája van s hogy az alsóbbak rétegzettek, 

 hanem gyűltek a rétegdőlési adataim is, amelyek, ha nem is nagy szögértékűek. 

 de a 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 14, 16°-os dőlésszögek mégis olyanok, hogy azok iránt 

 a lapos redőket nyomozó tektonikus mindig hálás lehet. Ha meggondoljuk, hogy 

 az erdélyrészi medence belsejében 2, 4, 6-°os redők vannak csak helyenként a har- 

 madkori üledékekben s azok mégis jók és vígan adják a földigázt, az említettem 

 dőlésszögek nagyszerűeknek mondhatók. Mindazonáltal, hogy helyes nyomon 

 járok, csak akkor győződtem meg, amikor dőlési adataim nemcsak redők lefutá- 

 sára mutattak rá, hanem azokon a brachiantiklinális boltozódásokat is vissza- 

 tükröztették, azokét a boltozatokét, amelyeket épen ezeken a kényes helyeken 

 a patakok lefutása és más orografiai tényezők is igazolnak. 



Ha kiemelem még, hogy egyik ilyen negyedkori rétegekben kinyomozott 

 redőm több mint 12 km (lég vonalbeli) lefutás után mindkét végén kövületes 

 pannóniai rétegekből álló redőben folytatódik, úgy hogy egy-egy boltozat van és 

 azok egyik felét tercierüledékek alkotják s a másik felét a fedő pleisztocénrétegek 

 építik ki, azt hiszem, minden hozzáértőt meggyőztem, hogy a negyedkor üledékei 

 is ki vannak tektonikusán mozdítva eredeti településükből. Tehát kézzelfoghatóan 

 bebizonyítottnak tekinthető, hogy Horvát-Szlavonországok területén s így a 

 szomszédos területeken is, a harmadkorban működő tektonikus földkéreg elmoz- 

 dulások a negyedkorban is folytatódtak, sőt a pleisztocén, réteges üledékekre 

 gyakorolt hatásukból következtetve a negyedkor után is tartanak. Hogy ez így 

 van különben, szintén épen Horvát -Szlavónia altalajának gyakori rengései 

 igazolják. Ez a vidék ugyanis a magyar szent korona országainak leggyakrabban 

 megrengetetl területe. Hogy ezek a földrengések mind az alaphegységrészek 

 tektonikus elmozdulásaival kapcsolatosak, amelyek hatásukat másodlagos elmoz- 



17* 



