264 TÁBSULATJ ÜGYEK. 



menyeinek összegyűrődése. Mivel e gyűrődésben még az eocénflis is résztvesz, 

 az az eocénutáni korba tehető. A harmadik legfiatalabb mozgás volt az ÉNy-ról 

 DK felé irányuló átbuktató préselődés, amelj nemcsak a redőkel és Bzinklinálisokat, 

 banem Pozsony és a Vlárahágó közli vidékekéi] az egyes fáciesövrket is ÉNy 

 felől egymásra tolta. Ez a mozgás okozta az Északnyugati és Kiskárpátok álta- 

 lános 22 h -ás Ény-i dőlését, valamint a kisebb pikkelyes á1 tolódásokat is, amelyek 

 következtében a régebbi tektonikai szerkezei többnyire elmosódik. Mivel a medi- 

 terrán az előadó felvételi területén többnyire vízszintesen transzgredál, az utóbbi 

 tektonikai mozgás korát az oligocénkorba helyezi. Végül az előadó kifejti, hogy 

 bár az egyes kárpáti fáciesövek a keleti Alpok Eáciesvonulatainak keleti folyta- 

 tásául felelnek meg — amit az elmondottak alapján neki is sikerült beigazolnia, — 

 ebből azonban még korántsem következtethető, hogy a jóval alacsonyabb Észak- 

 nyugati Kárpálok kisebbszabású és más jellegű pikkelyes és takaros szisztémáinak 

 keletkezéséi ugyanígy lehessen magyarázni, mini a magasalpesi jellegű Nyugati 

 és Keleti Alpok takarórendszereit, a'minl azt már dacára a részlet [elvételek teljes 

 hiányának. Lugbon, Uhlig és Kober is sablonszerűén tették. Az Északnyugati 

 Kárpátok regionális szerkezetél illető tapasztalatairól és gondolatairól azonban 

 az előadó más alkal mai kivan szólani. 



3. Toborffy Géza dr. : «A K i s k a ipátok d ó v é n y— m ária völgyi 

 von ul a t a» című előadásában az 1915-ben végzett fölvétele alapján kivonatosan 

 ismerteti a Kiskárpátok déli részének hegységalkotó kőzeteit, s a bejárt terület 

 tektonikai sajátságait. 



Kimutatja, bogy az ú. n. «ballensteini niészkő» csak faciesbeb' változata az 

 Észa knyugati Kárpátokból ismert liászmészkőnek, illetve foltos márgának, s hogy 

 alsó régióiban a gresteni szint is felismerhető. Szerinte a legalsó «ballensteini 

 mészkő*, amely rendesen lemezes és többé-kevésbé kristályos szokott lenni, kova- 

 szivacsokra emlékeztető kövületnyomaival valószínűleg még a felsőt nászhoz 



sorozható. 



Ezután áttér előadásának tulaj donképeni tárgyára és a máriavölgy-hunds- 

 beimi vonulatot ismerteti, mely, habár kvarcitjai és mészkövei némileg a ayitra- 

 megyei kifejlődéshez közelednek, azonos kőzetekből épült fel, mint a pemek- 

 borostyánkői sáv. Az egész máriavölgy-hainburg-hundsheimi vonulat kövük t- 

 ény, s így a kőzetek korai csak analógiák alapján rögzíthetjük. 

 Tektonikai viszonyai is megegyeznek az innen északabbra megállapítottak- 

 kal. Agránii a hozzátartozó, rendszerinl benne úszó gneisszel és metamorfpalákkal 

 egyetemben itt is rá van tolva a mezozoikumra, s azt, mini a szegélyeken jól 

 lelhető, visszahajlította és maga alá göngyölte. Ilyeténképen a szegélyeken 

 fordított rétegsori találunk, melyből a milonitosan összemorzsolt és sokszor 

 kvarccal infiltrált mészkő fennakadl szirtjei ■ I D i>t»-sz. rű. n mer< dhek fel. Ugyania 

 a Bzinklinális külső, Eelhágó ive az egész nyugati perem. így a lamacsi öl öl mentén 



is bennszakadt és a felszín alatt maradt, míg 1 1' iVi » ív OJfe 1 mhimdsheii ni pajzsot 



éppen a szegélyszinklinális külső íve szánthatta Eel, amennyiben, mini a dévényi 

 Várhegyen levő zöldpalák belyzete is mutatja, annak alája van tolva. Emellett 

 szól máskülönbena többi képződmények változó dőlésiránya is. Míga mériavö 

 pozsonyi tömegben a szegélyező mezozoikum délkeléi felé, tehát az erupciós mag 



- 3 — 



