TÁRSULATI ÜGYEK. 269 



S ághegy, fölépítésében egyszerűbb az előbbinél, két kitörés eredménye. 

 Az alapzata szintén homok ós homokos kavics, mely 215—220 m felszínt alkotott, 

 mikor a vulkáni kitörés tufaszórással mcgkezdó'dött. A tufa hosszúkás, teknőszerű 

 medencét formált, melyet láva töltött meg. A lávafolyás 30—60 m között válta- 

 kozó vastag takarót adott. Valószínű két lávafolyás volt. A második lávafolyás 

 kőzete tartalmazza a különböző — maximum 50 cm — vastag dolerit-tel éréket. 

 A takaró kőzete típusos földpátbazanit. 



Kis-Somló, kitűnően réteges tufája 190—200 m homok- és agyag- 

 talapzatra szóródott ki. A tufapadok köröskörül a hegy belseje felé dűlnek, úgy 

 hogy lapos tölcsérszerű krátert formáltak, melyet csak részben töltött ki a láva. 

 A kőzete nefelinbazaint. 



Kis-Si t ke— Gór ce községek körül több kisebb-nagyobb tömegű 

 tufadomb sorakozik egymás mellé és simul a kemenesi kavicsplató széléhez. 

 A vulkáni tevékenység nagyon heves tufaszórással kezdődött, mely valószínű 

 többször ismétlődött. A tufatakarót többszörösen törte át a láva. Három kitö- 

 rési centrumot, illetve azoknak csak maradványát találtam meg, több apró dyke- 

 ról nem is szólva. A láva leginkább, mint tömör bazalt merevedett meg, de van 

 lávatömeg, illetve lávabreccsa is. — A kitörések után északról, a kemenesi plató 

 fiatalkori nagyszemű kavicstömegei födték be és tarolták le e vulkáni képződ- 

 ményeket, csak később az erózió szabadította ki azoknak jórészét a kavics- 

 takaró alól. 



A kemenesi kavicsplató szélén észak felé menve még két tufakitörést talá- 

 lunk: a S z er g én y-Ma ga s i és a Marcalfői bazalttufa-halmokat. 

 Lapos dombok ezek, melyek alig emelkednek ki a szomszédos kavicshalmokból. 

 Fölépítésük azt mutatja, hogy a vulkáni működés tufaszórásból állott, melyet 

 csak kevés lávafolyás szakíthatott meg, mint azt néhány, rejtett bazaltdejk 

 mutatja. 



Az Alpok szegélyén a következő vulkáni képződmények vannak. 



P á 1 h e g y, a lánzséri hegység kristálypalái között feltört kis bazalt- 

 takaró, mely a 720 m magas csillámpalából álló hegyet koronázza. A takaró 

 30—40 m vastag. A lávafolyást nem előzte meg és nem is követte tufaszórás. 



Felsőpulyai bazalttakaró szintén a repcevölgyi kristályos pala 

 hegység egyik lekoptatott dombján tört elő. A takaró vastagsága 30—40 m és 

 kőzete nefelinbazanit. 



Németujvári bazalttufa meredek, 60 m magas, meredek falu 

 kúpot alkot, a szélesebb homok- és agyagból álló # padmalyon. A tufa rétegei alul 

 30— 35°-os, míg a tetőn 10° lapos dűlést mutatnak és koncentrikusan a kúp 

 középvonala felé dűlnek. 



T o b a j i tufahalom fölépítésére nézve egyezik az előbbiekkel, de annál 

 érdekesebb az anyagi tulajdonságai. Laza barnás tömeg ez, mely rendkívül sok 

 zárványt tartalmaz azoknak a rétegeknek kőzeteiből, melyeken áttört. Ezek 

 főleg kristálypaladarabok, melyek a rohonci hegység kőzeteivel egyeznek, bizo- 

 nyítékául annak, hogy az Alpok tömegei itt már nagy mélységben vannak. 



A hárspataki, felsőlendvai és vadobrai tufa vulkánok 

 fölépítésük és anyagukra nézve teljesen hasonlóak. Mindegyik több különálló 



— 8 — 



