276 TÁRSULATI ÜGYEK. 



észlelt földrengés volt itt a legelterjedtebb. A rengési terület nagysága ekkor 

 300 km 2 volt és epicentruma Bomonya-Nagykozár közötti vidékié 

 tehető. Északnyugatra Pécs— Pécs várad irányában a földrengés tovaterjedését 

 gátló főszerkezeti vonalat, valamint a rengési terület adataiból közel kelet— nyugat 

 és északészakkelet — déldélnyugati irányú szeizmotektonikai vonalakat állapított 

 meg. (Teljes szövege a Földtani Közlöny j >len kötete 242—248. oldalain.) 



3. Pávai- Vájna Ferenc dr. : Adatok a horvát -szia vonországi pleisztocén 

 ismeretéhez. (Teljes szövege a Földtani Közlöny jelen kötetének 253— 258. old.) 



V. Szakülés 1917 május hó 9-ón. 



Elnök: Szontagh Tamás dr., m. kir. udvari tanácsos. 



Lambrecht Kálmán dr. : «A madarak paleontológiáját című 

 előadásának második, befejező részét vetített képek kíséretében tartotta meg. 

 Rövid történeti visszapillantást vetve a fosszilis madarakról szóló ismeretcink 

 fejlődésére (Meyer H., Owen, Milne-Edwards A., Marsh), áttért a madarak 

 őseire. Az eddig ismert legrégibb madarak ( Archaeojpteryx és Laojpteryx) előtt fel 

 kell még tételeznünk triász- vagy esetleg permkori primitívebb ősmadarakat s 

 ezekkel kapcsolatban szólott szerző a madarak eredetéről és a Nopcsa és Heilmann- 

 féle «Proauis»-rekonstrukciókról. Magukról a fosszilis madarakról szólva, vázolta 

 szerző a jura- és krétakor madarait, a paleogén és neogén madárfaunákat (Sheppey, 

 Montmartre eocén, Eonzon, Saint Gerand Le Puy, Quercy oligocén, Stein- 

 heim stb. miocén, Sansan, Boussillon, Samos pliocén), a délamerikai és seymouri 

 pinguineket, Phororhachusokat,É3zakamerika madáróriásait (Diatryma, a magyar 

 Tataros leletét stb.), beleértve a magyar preglaciális faunák maradványait is. 

 A negyedkor madárfaunái Európában nagyjában véve ma is élő fajokból állnak, 

 a déli félteke szigetein azonban jobbadán óriások és szekunder módon «ratita»-vá 

 alakult futó madarak éltek (dodo, solitarius, Aepyornis, Dinornithidae) . Különö- 

 sen az utóbbiak szorulnának alapos revízióra. Sok faj szemünk láttára halt ki 

 (Álca stb.), sok pedig napjainkban van épen leáldozóban. Az egész tanulmány 

 illusztrálása kívánt lenni a fosszilis madarak katalógusának, amelynek főbb adatait 

 szerző táblázatban is összefoglalta és bemutatta. 



Az elhangzott előadáshoz szót kér Nopcsa Ferenc báró. Örvendetes ese- 

 ménynek látja, hogy a paleontológiával újabban hivatásos zoológusok is foglalkoz- 

 nak, aminek eredménye az, hogy mint a mai ülésen is hallottuk, a kihalt állatok 

 valóban életre kelnek. Nagy elismeréssel szól előadónak bámulatos irodalmi készült- 

 ségéről. Elnök szintén üdvözli az előadót, aki modern paleontológiái búvárla- 

 tával a hazai tudománynak oly kiváló szolgálatokat tett. 



VI. Szakülés 1917 június hó G-á n. 



Elnök: Szontagh Tamás dr. m. k. udvari tanácsos. 

 Timkó Imre : X y u g a I -S z e r b i a talaj viszo n y a i. A most dúló 

 időbeli méreteiben is beláthatatlan világháború a hadviselő felek közül azokat, 

 melyek ellenséges országok földjét megszállva tartják, az elé a feladat elé állította, 



— 15 — 



