398 JX PÁVAI ^VAJNA FERENC 



redőt, mint fentebb a Vessződi patak, amely utóbbi emellett ÉNy, majd D-i irá- 

 nyával gyönyörűen alkalmazkodik az altalaj vázolt tektonikájához. 



A mártonbegyi boltozattól D felé haladva kis relativszinklinális után az 

 Olt völgy É-i oldalán levő dombtetőkön 20, 21, 22, 24, 3 és 5 h. irányú dőléseket 

 mértem körülbelül az 513-as pontnál áthaladó tengellyel. Ezek az adatok nyilván- 

 valóan egy újabb boltozatnak, az alsóárpásina ka nyílását jelzik kövületes szarmata- 

 rétegekben. Persze D-i folytatása még ennek sincsen kinyomozva az Olt völgyében. 



c) A bo 1 y a— új c g y h áza — i 1 ) e n b á k— r> láh üj f a 1 usi redő. 



Fölvételi időm 1913-ban már nem futotta arra is, hogy a nagyszebeni lap 

 'Viza pataktól K-re eső részét is áttanulmányozhassam s így nem állapíthattam 

 meg, hogy ez az antiklinális milyen összefüggésben van azzal a nagy negyed- 

 boltozattal, amely Nagysejyk— Mihályfalva környékét foglalja el, a balázsfalvi 

 lap DK-i szögletében. De valószínűnek tartom, hogy itt még a rüszi zavargástól 

 É-ra is van egy fölboltozódás a Phleps úr által említett * Hilmhegy és Hőalhegy 

 felől jövő monorai redőn, amelynek búbján még Mihályfalvától DNy-ra fellépnek 

 a szarmata üledékek is s kialvó fortyogok és SH 2 -es forrás is van a Vizapatak 

 völgyében. Ennek a fölboltozódásnak lehet a redő folytatása az az antkilinális, 

 amely a Sa lkot ól D-re levő domb gerincén észlelhető, kisebb boltozatot formálva, 

 hogy egy relatív szinklinálissai DK felé kanyarodjék az újegyházi brachaniti- 

 klinálisba . 



A salkói boltozat Ny felé nincsen még kidolgozva s így egyelőre csak annyit 

 említek meg róla, hogy fekvése ennek is a felsőgezési brachiantiklinálisnál elmon- 

 dott okokra vissza vezethetőleg K — Ny-i gerincén egészen meredek rótegállásokban 

 (60—80°) kövületes szarmatarétegekből álló magva kerül föltárásba a lankás 

 dőlésű pannóniai takaró alól, amely az újegyházi lapra eső részét egészen körül- 

 veszi. A salkói patak medrében az újegyházi térképlap széjón gyöngébb fellobbanó 

 gázbugyogást észleltem, az É-i szárnyában. 



Az újegyházi boltozat szabályos brachiantiklinális. Fedőrétegei közül a 

 pannóniai emelet nagy részt is megtalálható még. Alsógezés— Aluna és Űjegyháza 

 határai szolgálnak gyűjtőterületéül. Sajnos, Űjegyháztól DK-re a Hortobágy bal- 

 oldalán emelkedő dombság úgy tele van rogyásokkal és annyira művelés alá van 

 fogva, hogy nagyobb leásások nélkül, amelyekre akkor a kincstár még nem 

 nyújtott fedezetet, nem tudtam ezen a végén a lezáródást pontosan lemérni. 



Különben a Hortobágy kanyarulata szépen mutat rá erre a tektonikára. 



Jelentősebb gázömlést amit földgáznak lehetne tekinteni, én nem figyeltem 

 meg ezen a boltozaton, mindazonáltal minden eshetőség megvan adva arra, hogy 

 ezen is meglehessen fúrni a földgázt. 



A redő továbbinenőleg Illenbák község K-i részén halad, most már mind- 

 egyre D felé fordulva . Nagyjából ugyan itt kezd nyílni egy másik brachiantikli- 

 nális a pannóniai rétegekben, amely D télé jobban ós jobban kiemelkedve, Oláh- 

 ujfalunál már a szármát? -üledékeket hozza felszínre. Itt megint csak félboltozatot 



1 Phleps Ottó: (Jelentés stb. II. rész, I. füz. 1913.) 



