402 D? TAVAI VÁJNA FERENC 



kaimat amelyeket több helyen kövületek alapján állapítottam meg itt is. Szem- 

 ágota körül, főképen attól ÉNy-ra egyrészről a rozsonda, lesses, prázsmári, más- 

 részről a felsőgezés— bendorfi és vessződi 1 na elnantiklinálisok sajátos helyzete 

 folytán, hogy úgy fejezzem ki magam, tektonikai luk keletkezett, vagyis a brachi- 

 antiklinális negatívuma, a l>rachiszinklinális. Ez folyton keskenyedő szinklinális 

 jellegével Vessződtől ÉK-re átsiklik a szármát a -ült (lékek területére, ahol Brulya 

 körül megint, brachiszinklinálissá szélesedik az előbbi és a D felé következő bolto- 

 zatok között. Itt bár kövületeket nem találtam, úgy gondolom, hogy habitus után 

 ítélve, a magasabb fekvésű, főleg laza homokos lerakódások pannóniai koriak, 

 a visszahúzódó pannóniai belső parti üledékeire gondolva, amikor a Halaváts 

 úrtól megkívánt pann< mai agyagoknak hiányozni is kell itt még a parton. 1 Szin- 

 klináiisunk Brulyától D-re kissé DNy felé kanyarodik, amire az alsóvisti feli < 1- 

 tozódá- kényszeríti s azután egyenesen Alsóutsának tart mindenütt a szarmata- 

 üledékekU-ii. Az Olt balpartján ez sincsen tovább nyomozva. 



b) A s a 1 y a — m á r d o s— a 1 u n a — k ü r p ü d— s z á s z a h u z i s z i n k 1 i- 



n á 1 i s . 



A kiskapu..— alsóárpási redő s a mihályfalva— salkó— oláhujfalusi aiti- 

 klinális között ugyancsak többé-kevésbbé jól kifejlődött gzinklinálist találtam. 

 A kiskapusi brachiantiklinális és Mihályfalvai Loltozódás között a lankás ttl«- 

 pülésű pannóniai üledékek normális, de elég széles teknővel vannak elválasztva 

 egymástól, amely Mardosnál D felé kanyarodik s itt a k'skapusi, felsőgezés ; és 

 solkoi brachiantiklinálisok helyzetéből kifolyólag brachiszinkünálisszerű lukk. rt 

 áll előttünk, amely DK felé mondhatni egészen lezáródik. A felsőgezési, salkói és 

 újegyházai boltozatok a már említett tektonikus erőhatásokból kifolyólag ugyai is 

 olyan közel feküsznek egymáshoz, hogy itt ezek között alig beszélhetünk remks 

 szinklinálisról. 



Részemről úgy fogom fel a dolgot, amint már érintettem, mintha a felső- 

 gezési boltozat D-i redője már egyenesen az újigyházi boltozat É-i záródását 

 érintené s ennek a pannóniai rétegeivel volna szomszédos, minden szélesebb 

 szinklinális nőikül. 



Alcinánál már megint normális szinklirálist találunk, amely Kíir- 

 pödig a körben fekvő öt boltozat között ugyancsak jelentékenyen kitágul s min 

 brachiszinklinalisról beszélhetünk róla. 



Itt megint D-re kanyarodik s egyúttal a pannóniai üledékek területélő] 

 rendre fölcsúszik a szarmata területére, ahol Szászáhú/on keresztül, DK-re kanya- 

 rogva, a Lázul Prunilor-on keresztül az Olt -völgyét éri el. 



c) A hi r zber g— h óf öl d— s ko r éi s z in ki in ál is. 



A salkói boltozódástól D-re az 599 m-es Hirzberg táján fordul DK-n a 

 solkó— oláhujfalusi és varpod— glimbokai antiklinális közötti szinklinális, amely 



.» Halaváts Gyula: Na?ysink környékének földtani alkotás. (M. kir. Fölöltni 

 Int. 1016. évi jel.) 



