408 VEGYBS KÖZLEMÉNYEK. 



levő földtan az őslénytantól elkülönítve nem kaphatta 

 meg azt a szoros kapcsolatot, mely a két tárgy egy- 

 másra utaltságában megnyilatkozik. 



Koch professzor működésétől kezdve a földtant és őslénytant hallgatók 

 összes száma eleinte ingadozó, majd hirtelen föllendülő görbét ad s 1902—1910 

 között legnagyobb fejlődést mutatva újból hirtelen esik lefelé. Ennek a hirtelen 

 fejlődésnek legközvetlenebb oka a hallgatók számának egyidejű növekedésében 

 van, amennyiben a bölcs észettanhallgat ók száma nagyjában ugyanezt az emel- 

 kedést mutatja s azóta fokozatosan csökken. Ez az egyszerű összehasonlítás 

 világos bizonyítéka annak, hogy a földtant és őslénytant hall- 

 gató egyetemi hallgatók számát nem a tárgy kötelező 

 volta, hanem kizárólag annak természete, s minden 

 komoly természetbúvár részére nélkülözhetetlen jel- 

 lege befolyásolják. Még nyilvánvalóbbá válik ez, ha a földtan és őslény- 

 tan hallgatóinak görbéjét külön-külön vesszük szemügyre. Mindkettő föltűnő 

 ugrásokat mutat s bár általában a hallgatók említett számbeli kulminációját szin- 

 tén vissza tükröztetik, a földtan hallgatóinak számában sokkal erőteljesebben 

 tűnik ez szembe. A nagy ingadozások oka a hirdetett kollégiumok természetében 

 rejlik. Különösen kiemelendő az a tény, hogy a földtan görbéjének kiemelkedő 

 pontjai, vagyis a legnagyobb földtani auditóriumok egy- 

 két kivétellel mindig az összefoglaló természetű elő- 

 ad ás okra (általános és történeti-földtan) esnek, míg 

 a speciális kollégiumok aránylag kevesebb hallgatót 

 vonzanak. Ugyanez áll lényegében az őslénytanra is. 



Bár a bölcsészethallgatók és a földtant ós őslénytant hallgatók száma kö- 

 zött egyenes arány van, mégis az utóbbiak nem követik amazoknak minden 

 változását. A legjobban szembetűnik ez azon az esésen, amelyet az egyetemi 

 hallgatók és a bölcsészethallgatók számán a második félévben következetesen 

 észlelhetünk. Ez már a földtan és őslénytan hallgatóinak számán nem mutatkozik, 

 jeléül annak, hogy az utóbbit még más tényezők is befolyásolják, amint azt föntebb 

 már említettük. 



A földtan és őslénytan hallgatómat számát egymáshozi viszonyukban 

 vizsgálva azt látjuk, hogy az utóbbi általában lényegesen alatta marad az előbbi- 

 nek. Mindössze négy ízben haladja meg az őslénytant hallgatók száma a földtant 

 hallgatókét, ezek közül azonban három esetben speciális földtani kollégium s 

 általánosabb jellegű őslénytani kollégium volt hirdetve, egy esetben pedig «Magyar- 

 ország vezérkövületei» című rétegtan-őslénytani jellegű előadás vonzott több 

 hallgatót az (általános földtannal* szemben. Az őslénytant hallgatóknak lénye- 

 gesen kisebb száma élesen reávilágít a budapesti egyetem hallgatóinak és ezzel 

 együtt tanárjelöltjeink tudományos érdeklődésére és színvonalára. Egyetemi 

 szempontból ugyanis, a tudományok művelését és terjesztését tartva szem előtt, 

 de meg a két tárgy között levő kapcsolat miatt is, ilyen különbségnek nem szabad 

 lennie, mert a földtant komolyan tanulni és művelni óhajtó hallgatónak okvet- 

 lenül éreznie kell az őslénytani ismeretek szükségét. A két tárgyal hallgatók szá- 

 mának különbsége tehát arra mutat, hogy a hallgatók legnagyobb része egyetemi 



