6 
dočim ih imade, koje se pružaju i na kilometre. Mammoth Cave u 
Kentucky iznosi u duljini svih svojih hodnika zajedno 48 km., a 
volumen špilje do 2 mil. m%. Najveća špilja u Evropi Adelsberg 
imade do 7 klm. u duljini, uzevši sve hodnike zajedno. 
Nadalje imademo špilja, koje su zatvorene sa svih strana u 
stanovitoj kami, to su t. zv. slijepe špilje (Blindhöhlen). Nasuprot 
ovima imade ih, koje su opet skroz prohodne (Durchgangshčhlen), 
i čine t. zv. naravske mostove (natürliche Brücke). 
Penck dijeli špilje na više vrsta, prema tome, kako su postale 
i u kakovom se materijalu nalaze, te tako imamo: Untergrabungs- 
hčhlen, Kliffhöhlen, Verwitterungshöhlen, Trümmerhöhlen, Sinter- 
höhlen, Schirmriffhöhlen, an I.avaergüsse geknüpfte Höhlen i na- 
pokon Erosionshöhlen. (Vidi Penck: Morphologie der Erdoberfläche, 
pg. 450—454). — W. von Knebel dijeli ih: I. u Sickerwasser- 
höhlen, t. j. Spilje, koje nastaju uslijed oborina, koje probijaju kroz 
pukotine i raspukline manje vise okomito u dubinu, te na svom 
putu rastvaraju kami uslijed korozije, te stvaraju Spilje, koje se 
opet dijele: 
a) Spaltenhöhlen; b) Zerkliftungshòhlen; c) Naturschächte ; — 
i II. u Flusswasserhöhlen, t. j. špilje u obliku većinom uskih du- 
gačkih kanala neznatne širine i visine. (Vidi W. von Knebel: Höh- 
lenkunde, pg. 48. i 49.). — Knebel razdijelio je špilje po njihovoj 
genezi, dočim ih Cvijić dijeli sa morfološkog gledišta na riječne i 
na suhe špilje; protiče li naime voda kroza nje ili ne. 
Riječne špilje su špilje, koje su nastale ili uslijed korozije ili ih 
je baš tekućica stvorila, koja je još nedavno njima proticala ili još 
i sada teče. One su pune riječnog nanosa, koji ih upravo karakteriše, 
te valuča i pijeska, a nagib cijele špilje puno je jednostavniji nego 
onaj u suhih špilja, a isto tako jednostavnija je i nutarnja konstrukcija 
špiljskih rukava i prostora. Osim toga nema u riječnim špiljama 
onoga lijepoga nakita, stalaktita i stalagmita, kao što ga nalazimo 
u suhih špilja. U našem Krasu imade ovakovih špilja dosta, koje 
rijeka protiče, ali su nepristupačne promatranju, jer služe kao korita 
špiljskih rijeka, koje ili u obliku izvora ili » Vaucluse«-vrela izviru 
tik uz razinu mora ili ispod razine morske. Jedna takova špilja 
slučajno nam je otkrivena kopanjem kamena u dvorištu gosp. 
Piškulića u Novom, 7 m. ispod površine, kojom protiče špiljska 
rijeka, koja po prilici nakon 180 met. utiče u more. (Vidi: Riječna 
Špilja u dvorištu g. Piškulića pg. 11). 
