36 
Prva vrsta, Stitoliki lavavulkani, zauzimlju oveci prostor sa sta- 
novitom visinom, te Cine dome — glavice, a druga vrsta, lavini 
pokrivači (die Lavadeckenergüssse), su jednostavne crne plohe lave; 
prema tome, kakova je masa da li je gusta i kaši nalik tekućina, ili 
je rijetka i tekuća. U prvom slučaju lava vrlo polako teče i kupi 
se u glavice ili dome, dok u drugom slučaju lava teče poput druge 
tekućine i razlijeva se. K. v. Seebach nazvao je ovakove lavine gla- 
vice — »dom vulkani«, a Reyer označuje ih imenom »Quellkuppen« 
(Vidi K. v. Seebach Vorläufige Miteilungen über die typischen 
Verschidenheiten in Bau der Vulkane und deren Ursachen. Zeitschr. 
d. Deutschgeolog. Gesellsch. 1866. XVII. pg. 643). Ovakova lava 
znade prodrijeti vise puta i kroz kratere izumrlih vulkana, te ih u 
obliku čepa (Propfen) zatvori. U Islandiji zovu ovakove »dom-vul- 
kane« — »Dyngia« (Plur. Dyngjur, Haufen). Ovakovi Dyngjuri još 
su uvijek puno manji nego li nasipi rigajucih vulkana (Tuffvulkane). 
| Dolinsko dno senjske drage je položina razne širine i postepenog 
priklona, a mjestimice tako se sužuje, da zaprema korito tekućice, 
tako, da se od ove neposredno ispinju pristranci. Za ovakove dolove 
postoje posebni nazivi (Schlucht, Revineng ; fran. gorge; španj-Barauco; 
a po naški gudura, vododerina). Ovako suženje dolinskog dna 
senjske drage imademo počam od pučke škole do sv. Križa gdje se 
dolinsko dno proširuje, a tekućica teče u svojoj vlastitoj naplavini. 
Dalje od sv. Križa, pa do senjskog groblja, imademo opet vodode- 
rine. Kod groblja raširuje se dolinsko dno do 300 m. sve do razine 
morske, gdje imade širinu od prilike 500 m. U ovom prostoru 
nalaze se senjski vrtovi (zapušteni), a na samoj obali sa lukom 
starodrevni grad Uskoka—Senj. 
Izuzevši umjetno sprečavanje deranja tekućice u dolinskom 
dnu, senjska je draga normalni dol, kojemu se nagib dolinskog dna 
slaže sa stazom rijeke. Tekućica, koja nosi ime »Rijeka«, kila je 
prvobitno puno veća, a korito njeno za IO m. više, kako to do- 
kazuju terase, kojih nalazimo kod sv. Križa i kod senjskoga groblja. 
Danas teče Rijeka periodički u cijelom svom umjetnom koritu u 
doba jesensko i proljetno za vrijeme velikih oborina. Do sv. Križa 
teče Rijeka uvijek svojim prirodnim koritom, a dobiva vodu od 
izvora, koji izviru u glavidolu. Rijeka je danas puno manja i slabija. 
Kod sv. Križa ponire Rijeka u svom koritu i teče kroz špiljske 
kanale ispod svog umjetnog korita i ispod grada Senja, te utiče u 
more kod biskupije u luci. Tok ove podzemne tekućice opaža se 
u vlažnim stanovima na »Potoku« (glavna ulica grada Senja). 
