stva kneza Schwarzenberga, u koju sam svrhu pohodio 
Trebonj (Wittingau) i Hluboku (Frauenberg). 
Ribnjačarstvo kneza Schwarzenberga ne samo da je najveće u 
Evropi vec je i jedno od najstarijih. Pocelo se je razvijati vec u 
13. stoljecu, premda se najstariji pisani podaci o njemu nalaze 
istom u 14. stoljeću a spisi 15. stoljeća već spominju znatan broj 
ribnjaka. Najvažnija epoha razvoja pada u 16. stoljeće, kada su 
stvoreni mnogobrojni, većinom veliki ribnjaci, među njima i naj- 
veći »Rosenberški« (489 ha) u Trebonju, kada su se stari preure- 
dili i povećali te kada su za cijeli kompleks ribnjaka Trebonjskih 
iskopani od neprocijenive vrijednosti važni kanali »Goldbach« i 
»Neubach«, koji ga snabdjevaju vodom. U drugoj poli 17. stoljeća 
ribnjačarstvo se još proširilo i zadobilo je temelje racijonalnog go- 
spodarenja. 
Cijela površina ribnjaka, kojih ima preko 100 na 7 imanja 
kneževskih, obuhvaća 10.205 ha, od kojih daleko najveći kompleks 
leži u južnoj Českoj na pjeskovitom, dotično tresetasto-pjeskovitom 
tlu, a med kojima ima i dosta mnogo kišnjaka. Produktivnost ve- 
likih ribnjaka trpi mnogo usljed djelovanja valova, koji odnašaju 
zemlju sa plitkih mjesta u dubljinu, čemu se predusriće prenaša- 
njem toga mulja iz dubljina natrag na plićine. Od još veće važ- 
nosti za melioraciju ribnjaka je privremeno isusenje i ljetovanje 
(Sömmerung) njihovo kao što i iskapanje jaraka u njima, kojima 
se u velike isušenje potpomaže, te napokon gnojenje vapnom i 
umjetnim gnojivom zimi i preko ljeta za vrijeme isušenja kao što 
i uvažanjem fekalija, osobito čovječjih iz vojarna, škola i kolodvora 
u vodu, kojih se na godinu ovako potroši jedno 100 vozova. Mri- 
jesnjaci ostanu preko ljeta uvijek suhi, dok je to kod ostalih, većih 
ribnjaka samo od vremena do vremena slučaj, a tada se na njima 
goje žitarice, osobito zob. Svi ribnjaci, iz kojih se u jesen polovi 
riba, ostanu preko zime suhi, da na njihovo tlo može djelovati 
mraz, čime se produktivnost ribnjaka u velike povećaje. U jesen a 
dijelom već i ljeti pokosi se šaš i trska na razan način, po gotovo 
dalje od obala, na kojima ga uvijek tu i tamo ima. 
Osim ovih mjera za podignuće ribarstva hrane se također ribe 
umjetnim hranilima, osobito vučikom i mesnim brašnom, koje po- 
tonje služi i indirektnom hranjenju, prouzrokujuć naime brži, jači 
razvoj planktona, naravne hrane riba, što se ali osim toga još i 
postizava gore spomenutim gnojenjem. Hranjenje se obavlja na 
