I. 
Dubrovnik i okolina. 
Nema kraja na obali nasega mora, koji bi bio tako slikovit, 
kao što je onaj Gruza i Dubrovnika. Ploveći prama Gružu na 
desnu ti je ruku otok Lopud (tal. Mezzo), do njega otok Koločep 
(tal. Calamotta), a do ovoga poluotok Lapad. Dok Lopud gleda 
prama Trstenu, pozire Koločep sjevero-istočno prama Zatonu (Malfi), 
istočno prama otoku Daksi, a preko onih užasnih Grebena i zelenih 
visova Lopuda, do Sv. Srđa kod Dubrovnika. Još je bliži ostrv Sv. 
Andrije, koji sa Tojanom, Crkvinama, Kosmačem i još nekim dru- 
gima ostrvima stvara » Dubrovačko otočje«. 
Na lijevu ruku uzdižu se kamene Dubrovačke planine, 
gore krševite, prama obali pokrivene maslinama, skalinastim vino- 
gradima i mrkim šumicama piramidalnih zimzelenih čempresa. Uz 
more povlači se cesta put Zatona, a tik Gruža salijeva se u more 
Ombla ili Rijeka, koja se rađa u susjednoj Hercegovini. Među jednom i 
drugom obalom razlijeva se more u luku grušku, najveću i najsi- 
gurniju luku na našoj obali, pred kojom se nasadio otok Daksa 
sa svjetionikom. More se pred Gružem zaokružilo, a veliki krug 
zarubila je cesta sa kućama. Poluotok lapatski pokrivaju tri vrha. 
U sredini je čunjasta i nakrivljena Velika Petka, a desno i na 
lijevo joj Mala Petka, pokrivene borovom šumom, na obron- 
cima vinogradima, maslinjacima, čempresima, a uz obalu morsku 
raskošnim dvorcima i villama. 
Između Srđa i poluotoka lapatskoga pruža se na kilometar 
daleka uvala, koja spaja Gruž sa gradom Dubrovnikom U početku 
je ta uvala ravna, dok se pomalo tlo uzdigne do glasovitog rav- 
njaka »Bela Vista« (Lijepi pogled), otkuda se spušta k Dubrovniku, 
nad kojime je istako plješivu svoju glavicu 412 m. visoki Srđ, 
poznat i kao »Monte Sergio«.! 
! Na ovoj visini stajaše nekoć crkvica posvećena sv. Sergiju, koju su 
g. 1803, razrušili i na njezinu mjestu sagradili utvrdu »Fort Imperial«, koju 
su g. 1908. uz gruvanje topova napustili i sada je u njoj mala vojnička 
posada, 
